Справа № 472/1540/25
Провадження №1-кп/472/86/26

Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2026 року | с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025152190000849 від 01.11.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді стрільця – номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 09.01.2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 03.06.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 09.01.2024 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України,
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор начальник Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону – ОСОБА_4 , обвинувачений – ОСОБА_3 , захисник – ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 

В С Т А Н О В И В: 

30.07.2024 року на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації та того ж дня направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.10.2024 року № 301, старшого солдата ОСОБА_3 з 17.10.2024 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.04.2025 № 118 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця – номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-100915А/533 військової частини НОМЕР_2 .
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 30.07.2024 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_3 останній набув статусу військовослужбовця – особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку – проходження військової служби.
Таким чином, на момент вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 мав статус військовослужбовця по мобілізації.
ОСОБА_3 , діючи всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, маючи на меті злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання боєприпасів, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно – небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановлений судом час, місці та спосіб, незаконно придбав ручну гранату типу «DM82А3», промислового виготовлення, військового призначення, що застосовується для спорядження ручних гранат споряджених вибуховою речовиною тротил (тринітротолуол), що при конструктивному поєднанні між собою, а саме корпусу осколкової ручної гранати типу «DM51А2» з уніфікованим запалом дистанційної дії типу «DM82А3» утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – осколкову ручну гранату «DM51А2», яка відносить до категорії бойових припасів основного призначення. 
У подальшому, маючи умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у невстановлений час та з неустановленого судом місця, ОСОБА_3 , незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, перевіз вказаний бойовий припас до місця мешкання колишньої дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав його без передбаченого законом дозволу до 01.11.2025 року.
01.11.2025 року під час невідкладного обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , працівниками поліції було проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в ході якого в кишені куртки було виявлено та вилучено ручну гранату типу «DM51А2», іноземного виробництва, яка відноситься до категорії бойових припасів основного призначення.
Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, 01.11.2025 року приблизно о 09:00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в домоволодінні своєї співмешканки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом, спрямованим на погрозу вбивством ОСОБА_6 та усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що ця погроза може викликати у ОСОБА_6 реальне побоювання за своє життя, дістав з кишені куртки осколкову ручну гранату «DM51А2», яка відноситься до категорії бойових припасів основного призначення, та демонструючи її ОСОБА_6 , почав погрожувати привести в дію вказану гранату та таким чином вбити потерпілу ОСОБА_6 .
Після цього, у потерпілої ОСОБА_6 виникли справжні побоювання за своє життя, оскільки остання сприймала погрози ОСОБА_3 вбити її як реальні, так як останній поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою та демонструючи їй гранату, обіцяв підірвати потерпілу. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що він проходить військову службу та під час несення служби він забувся здати ручну гранати типу «DM51А2», яку помітив, вже перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , а саме, після лікування 31.10.2025 року він приїхав додому та 01.11.2025 року він посварився зі співмешканкою ОСОБА_6 , і, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він справді погрожував останній підірвати її, при цьому тримаючи в руці гранату. Але ОСОБА_6 викликала працівників поліції, які вилучили в нього гранату. Визнає, що своїми діями вчинив злочин, та розкаявся в скоєному. Просить вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що 31.10.2025 року вона прийшла додому за адресою АДРЕСА_2 та помітила, що ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тому вирішила піти до подруги та переночувати. Але через годину останній їй зателефонував та на телеграм месенджер їй надійшло повідомлення, в якому була фотографія гранати, яку показував ОСОБА_3 , але вона не звертала на це увагу та не відповідала на телефонні дзвінки. На наступний день 01.11.2025 року вона прийшла додому, але останнього не було вдома, але пізніше ОСОБА_3 привід сусід, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вона не звертала на нього уваги та займалася своїми хатніми справами, але коли підійшла до нього через хвилин 20, то помітила, що в руках він тримав гранату, а пальці тримали чеку. Дітей на той час вдома не було, вони залишилися в бабусі. Вона зателефонувала дільничному інспектору та повідомила про дану подію, на що їй було роз`яснено як поводитися в цій ситуації. ОСОБА_3 погрожував їй вбивством та вона відчувала справжній страх за своє життя, оскільки він сказав, що підірве їх разом. Поліція приїхала лише через годину.
Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, у суду немає підстав. Ці показання обвинуваченого відповідають цілком всім матеріалам кримінального провадження. 
Крім винних зізнань обвинуваченого ОСОБА_3 , вина останнього також підтверджується фактичними даними, які містяться в:
-Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2025 року, відповідно якого відомості про кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 129 КК України, внесені 01.11.2025 о 14.48 годині та о 15:34 годині за № 12025152190000849.
-Рапорті дізнавача Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , відповідно якого 01.11.2025 року отримано повідомлення по телефону як незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами і вибуховими речовинами та зареєстровано ЄО за № 16752 від 01.11.2025 року.
-Рапорті старшого інспектора ЧЧ Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , відповідно якого 01.11.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 16760 від 01.11.2025 року як погроза вбивством (фізичною розправою) .
-Постанові про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 01.11.2025 року, відповідно якої матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025152190000849 від 01.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та за № 12025152190000851 від 01.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний реєстраційний номер № 12025152190000849.
-Протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.11.2025 року, відповідно до якого старший слідчий Вознесенського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області підполковник поліції ОСОБА_9 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 31.10.2025 року та 01.11.2025 року її колишній чоловік ОСОБА_10 погрожував гранатою спричинити їй смерть. 
-Заяві ОСОБА_6 від 01.11.2025 року, відповідно якої остання надає згоду працівникам поліції на проведення огляду в її домоволодінні розташованого в АДРЕСА_2 .
-Протоколі обшуку від 01.11.2025 року з фотозображеннями, відповідно якого старшим слідчим Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_9 за участю ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було проведено особистий обшук ОСОБА_3 , який знаходився в дворі домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 . В ході якого в лівій кишені куртки було виявлено предмет циліндричної форми зеленого кольору, зовні схожий на ручну гранату. На корпусі предмету напис HGR SPLITTER DM51F2 DNMOSE0019. На ричагу предмету напис N6R2 DM82A3 LDS DNM0500015. Зі слів працівників вибухо – технічної служби виявлений предмет являється ручною гранатою типу ДМ51А2, іноземного виробництва, яку було поміщено до спецпакету №АВ1000483 та вилучено до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
-Довідці про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 01.11.2025 року, відповідно якої під час огляду було виявлено та вилучено гранату DM 51А2, остаточно споряджена підривачем ОМ82А3, яка належить до ІІ категорії небезпечності, та поміщено до сейф пакету АВ 1000483.
-Акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 01.11.2025 року, відповідно якого групою спеціалістів – вибухотехніків було здійснено огляд об`єкта за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено гранату DM 51А2, остаточно споряджену підривачем ОМ82А3. 
-Постанові про признання та приєднання до провадження речових доказів від 01.11.2025 року, відповідно якої було визнано в якості речового доказу ручну гранату типу «DM51A2» іноземного виробництва.
-Ухвалі слідчого судді Веселинівського районного суду від 03.11.2025 року, відповідно якої було надано дозвіл старшому слідчому слідчого відділення Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області підполковнику поліції ОСОБА_9 на проведення обшуку в житлі та інших будівлях і приміщеннях будь-якого призначення, в тому числі в гаражі і на земельній ділянці, відведеній для обслуговування зазначених споруд і будівель, за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою:  АДРЕСА_2 , який було невідкладно проведено 01.11.2025 року з метою відшукання і вилучення ручної гранати типу DM51A2, спорядженої підривачем DM82A3.
-Висновку експерта № СЕ-19/115-25/18375-ВТХ від 01.12.2025 року з фотозображеннями, відповідно якого наданий на дослідження предмет, який містився в сейф – пакеті № АВ1000483, є ручною гранатою дистанційної дії DM51А2 наступальною/оборонною (з осколковим чохлом) з запалом DM82A3 промислового виготовлення, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення – бойових припасів основного призначення. Наданий на дослідження корпус ручної гранати дистанційної дії DM51А2, споряджений вибуховою речовиною ТЕН (пентастин (флегматизована нітропента). Надана на дослідження ручна граната дистанційної дії DM51А2 оборонна придатна до вибуху.
-Акті знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 13.11.2025 року, відповідно якого комісією було проведено огляд гранати DM51А2 – 1 од. (сейф – пакет № АВ1000483), та на підривному майданчику за адресою: АДРЕСА_3 було знищено гранату. Знищення (знешкодження) проведено із застосуванням дистанційного способу(кілок, хомут полімерний, карабін з мотузкою, пошуковий магніт, саперна лопатка складана). 
-Довідці про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 3612545 від 01.12.2025 року, відповідно якої під час перевірки, огляду осколків та деталей ручної гранати дистанційної дії DM51А2 оборонної, упакованих з первинним упакуванням у спеціальний пакет № 3612545.
-Постанові про признання та приєднання до провадження речових доказів від 10.12.2025 року, відповідно якої було визнано в якості речових доказів – утворені в результаті експериментального вибуху гранати DM51А2 осколки та деталі, що були поміщені до спецпакету № 3612545 та передані до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
-Квитанції про отримання на зберігання речових доказів від 10.12.2025 року, відповідно якої відповідно якої начальником слідчого відділення Вознесенського РУП підполковником поліції ОСОБА_9 було передано до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській областіна зберігання в якості речових доказів: уламок, фрагмент вибухового пристрою –осколки та деталі від гранати DM51А2, що поміщені до полімерного пакету 3612545.
-Показаннях свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що він є поліцейський офіцер громади та 01.11.2025 року до нього зателефонувала потерпіла ОСОБА_6 , яка повідомила, що до неї приїхав ОСОБА_3 та в руках у нього граната, погрожуючи їй підривом. Після цього він разом з оперативною групою виїхали за місцем проживання потерпілої АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_3 було вилучено ручну гранату DM51А2.
-Показаннях свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні суду показала, що 31.10.2025 року до неї ввечері зателефонувала ОСОБА_6 та сказала, що прийде. Прийшовши до неї, остання розповіла, що приїхав ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та погрожував їй. Тому вона сказала їй, щоб та залишилася в неї ночувати. Через деякий час до ОСОБА_6 по відеозв`язку зателефонував ОСОБА_3 , який сварився та погрожував, при цьому тримаючи в руках гранату, сказавши що прийде на звук музики та кине в подвір`я гранату. На наступний день ОСОБА_15 пішла додому та через деякий час вона їй зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, погрожує їй, тримаючи при цьому теж в руках гранату. Вона сказала, щоб остання викликала працівників поліції. 
-Показаннях свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні суду показав, що він 01.11.2025 року був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , який перебував за адресою АДРЕСА_2 . Під час особистого обшуку ОСОБА_3 працівниками поліції в лівій кишені куртки було вилучено ручну гранату зеленого кольору. 
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.
За таких обставин вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України – придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України – погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України. 
При призначенні покарання для обвинуваченого суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, який відноситься до тяжкого злочину та кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України, яке відноситься до нетяжкого злочину. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено. 
Вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем військової служби характеризується негативно, раніше судимий 09.01.2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 03.06.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 09.01.2024 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу - не обирати.  
Враховуючи всі ці обставини суд вважає, що необхідним й достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим суд вважає за доцільне призначити покарання з врахуванням ст. 75 КК України, оскільки останній щиро покаявся у вчиненому злочині, в судовому засіданні перепросив вибачення за скоєне у потерпілої  ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 66, 67, 75 КК України, ст. ст. 368-371, 373 - 374 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити  ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк – 2 (два) роки, перебіг якого починається з моменту проголошення вироку.
Згідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази по справі, а саме: утворені в результаті експериментального вибуху гранати DM51А2 осколки та деталі, що були поміщені до спец пакету № 3612545 та передані до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь держави (отримувач: Миколаїв. ГУК/тг смт. Веселинове/24060300, Код ЄДРПОУ: 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), МФО: 899998, р/р: UA048999980313030115000014374) витрати на проведення комплексної судової вибухо – технічної експертизи № СЕ-19/115-25/18375-ВТХ від 01.12.2025 року, вартість якої складає  7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 (двадцять ) копійок. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу - не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївській області ОСОБА_1