ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 608/1078/25 | Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/41/26 | Доповідач - Костів О.З.
Категорія - |

Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні у м.Тернополі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каліннікова Максима Олександровича про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі №608/1078/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року, ухвалене суддею Коломієць Н.З., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шляховик», Чортківське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації про усунення перешкод в користуванні квартирою та прибудинковою територією,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Тернопільського апеляційного суду перебувала вказана вище цивільна справа.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 29.06.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишено без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року - без змін.
30.06.2026 через систему ЄСІТС представник ОСОБА_4 - адвокат Калінніков Максим Олександрович звернувся до Тернопільського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача ОСОБА_3 15000 грн. витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, посилаючись на Договір про надання правничої допомоги від 04.06.2026 та Акт приймання-передачі наданих правничих послуг, а також квитанцію до прибуткового касового ордера №86 від 29.06.2026.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника відповідача підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правової допомоги;
2) довіреність;
3) ордер;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).
Згідно правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у томі числі, але, не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з відзивом на апеляційну скаргу представник відповідача зазначав, що у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної скарги відповідач очікує понести додаткові судові витрати у розмірі 15000.00 грн.
До закінчення судових дебатів 29.06.2026, представник відповідача зробив заяву про те, що докази понесення адвокатських витрат разом з заявою будуть подані протягом п`яти днів після прийняття судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.
Постанова Тернопільського апеляційного суду була ухвалена колегією суддів 29.06.2026. Заява про ухвалення додаткового рішення подана 30.06.2026, тобто в передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України строки.
З наданих заявником Договору про надання правничої допомоги від 04.06.2026 та Акту приймання-передачі наданих правничих послуг, а також квитанції до прибуткового касового ордера №86 від 29.06.2026 вбачається, що відповідач поніс витрат за розгляду справи в суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн.
Дослідивши надані адвокатом докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги складність справи та обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, а сам подання відзиву на апеляційну скаргу та участь в одному судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн, оскільки саме така сума, на думку колегії суддів, буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.
Враховуючи вищевикладене, подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каліннікова Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним в суді апеляційної інстанції в сумі 10000 грн.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Судді