КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/9559/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026року   місто Київ
справа № 357/125/26

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2026 року, ухвалене під головуванням судді Бебешка М.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2025 року позивач ТОВ «ІННОВА-НОВА» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит №8734660725 від 18 липня 2025 року в розмірі 30105 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13500 грн.; заборгованості за процентами - 16605 грн. 
В обґрунтування вимог посилався на те, що 18 липня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №8734660725 у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
У вересні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «ІННОВА-НОВА». 
Вказував, що умовами договору щодо надання коштів у кредит визначено: п.2.3. сума кредиту (загальний розмір) складає: 13500 грн, п.2.4. тип кредиту - кредит, п.2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, п.2.8. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 
Зазначав, що відповідно до п.3.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . 
Посилався на те, що ТОВ «ІННОВА-НОВА», як кредитодавець, свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит на картковий рахунок, однак остання умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідачазаборгованість за кредитним договором.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2026 рокупозов ТОВ «ІННОВА-НОВА» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» заборгованість за кредитним договором №8734660725 від 18 липня 2025 року у розмірі 30105 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог посилалася на те, що кредитний договір не містить підтвердження того, що саме відповідач здійснила підписання електронним підписом. Наявність персональних даних відповідача у договорі (місце проживання, РНОКПП, серія та номер паспорта, частина реквізитів картки, електронна пошта) не є достатнім доказом її особистого підписання договору чи фактичного отримання кредитних коштів.
Вказувала, що у матеріалах справи відсутні оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка, нібито, уклала кредитний договір, ідентифікацію, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка, нібито, проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладанні договору.
Зазначала, що суд першої інстанції, не встановивши належного зв`язку між договором та банківською карткою відповідача, фактично дійшов висновків на підставі припущень.
Посилалася на те, що відповідно до положень законодавства про захист прав споживачів, зокрема Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту лише за умови дотримання встановленої законом процедури та належного повідомлення споживача.
Вказувала, що доказів направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення позики ТОВ «ІННОВА-НОВА» не додано до позовної заяви, про що вказувалося відповідачем у відзиві та не взято до уваги судом першої інстанції, таким чином ТОВ «ІННОВА-НОВА» не виконало вимоги пункту 6.4 договору позики, на який же сам і посилається у позові. 
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі рішення №05-09/2025 єдиного учасника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» змінено найменування юридичної особи: з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв'язку з чим 08 вересня 2025 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у позику №8734660725, який підписаний останньою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9600.
Згідно з п.2.1 вказаного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери).
Відповідно до п.2.2-2.5 договору товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13500 грн., 2.4. тип кредиту - кредит, 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). 
У п.2.6 договору сторони визначили розмір процентних ставок.
Положеннями п.3.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 13500 грн. відповідачу (позичальнику) підтверджується:
квитанцією до платіжної інструкції №20287-1354-237865346 від 18 липня 2025 року з якої вбачається, що 18 липня 2025 року о 21:29 було здійснено переказ на суму 13500 грн., платник - ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», надавач платіжних послуг платника ТОВ ФК «Контрактовий дім», призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» поповнення картки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .
довідкою, що надана ТОВ «ФК «Контрактовий дім» в якій, останній повідомляє ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про успішність операції згідно до договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» №160523/1 від 16 травня 2023 року, № транзакції - 1642486442 на суму 13500 грн., від 18.07.2025 року, на картку НОМЕР_3 ОСОБА_1 ;
інформацією від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ). По рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів 18 липня 2025 року на суму 13500,00 грн., що вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_5 за період з 09 квітня 2024 року по 11 квітня 2024 року.
Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.
А відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем доведено виникнення між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 зобов`язальних правовідносин на відповідних договірних умовах, які були прийняті відповідачем, доведено факт надання відповідачу кредиту (позики).
Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «ІННОВА-НОВА» отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 13500 грн. та відсотків у розмірі 16605 грн., у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13500 грн. та відсотками у розмірі 16605 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню, що було вірно враховано судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не містить підтвердження того, що саме відповідач здійснила підписання електронним підписом, оскільки наявність персональних даних відповідача у договорі (місце проживання, РНОКПП, серія та номер паспорта, частина реквізитів картки, електронна пошта) не є достатнім доказом її особистого підписання договору чи фактичного отримання кредитних коштів колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.
Як вбачається з кредитного договору, відповідач при його оформленні зазначила свої персональні дані (паспортні дані, місце проживання, місце реєстрації, РНОКПП, номер телефону - НОМЕР_6 , банківський рахунок).
При цьому кредитний договір підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 9600, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - НОМЕР_6 , про що наявна в матеріалах справи довідка про відправку одноразового ідентифікатора для підписання договору.
Без вчинення вказаних дій, а також без попереднього заповнення анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.
При цьому відповідач не надала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що на її картку за спірний період не зараховувалися кредитні кошти у розмірі 13500 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем у порушення вимог п.6.4 договору не надано доказів направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення позики ТОВ «ІННОВА-НОВА», а відтак відсутні підстави для задоволення позову колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Як зазначав позивач у відповіді на відзив, відповідно до п.5.1.4 кредитного договору, товариство має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), процентів за користування кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі припинення надання фінансових послуг. Зазначав, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було виключено з Державного реєстру фінансових установ у зв`язку з відкликанням ліцензії на вид діяльності з надання фінансових послуг. Таке рішення Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг ухвалив 25 липня 2025 року. В подальшому, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було змінено назву, місцезнаходження та вид діяльності. Так, наявною у матеріалах випискою з ЄДРЮОФОПтаГФ підтверджується, що основним видом діяльності ТОВ «ІННОВА-НОВА» є 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. Таким чином, позивач достроково припинив надавати фінансові послуги та відповідно до п.5.1.4 кредитного договору набув права дострокового повернення кредиту.
При цьому як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, останній просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 18 грудня 2025 року. Отже зазначена заборгованість строк сплати якої настав на час звернення до суду з даним позовом, в межах заявлених банком позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Тому доводи відповідача в цій частині, на думку колегії суддів є необґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, а також, те що ОСОБА_1 не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ІННОВА-НОВА».
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2026 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: