Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/2162/26
Номер провадження3/173/906/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
08 вересня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисників Гейко К.С., Морозова В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює машиністом ПрАТ«ДКПК», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера,пр оживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
11.06.2026 о 18:20:00 на дорозі О040307 ОСОБА_2 під час руху на автомобілі ГАЗ 31105 ДНЗ НОМЕР_1 не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був, ОСОБА_2 місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив вимоги пунктів 13.3 та 2.10. а. Правил дорожнього руху України.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , у судовому засіданні пояснив, що 11.06.2026 близько 18:15 він керував автомобілем ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався в напрямку с-ща Дніпровське зі сторони автотраси. Назустріч йому рухався автомобіль Chevrolet Aveo, водій якого несподівано виїхав частиною автомобіля на смугу зустрічного руху, якою рухався ОСОБА_2 . З метою уникнення зіткнення ОСОБА_2 намагався зайняти крайнє праве положення на своїй смузі руху, однак водій автомобіля Chevrolet Aveo напрямок руху не змінив, унаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення ОСОБА_2 не зупинився та продовжив рух, оскільки, хоча його ліве дзеркало заднього виду склалося, він не вважав, що сталося щось серйозне. Згодом він помітив, що позаду нього рухається автомобіль, водій якого постійно моргав фарами, однак ОСОБА_2 не зрозумів, що саме відбувається. Доїхавши до магазину «Маркет Опт», ОСОБА_2 зупинився. У цей момент до нього під`їхав автомобіль Chevrolet Aveo. Його водій підійшов до ОСОБА_2 та почав поводитися агресивно. У зв`язку з цим ОСОБА_2 пішов до магазину та здійснив покупки. Коли він вийшов із магазину, водій автомобіля Chevrolet Aveo очікував на нього та продовжував поводитися агресивно, звинувачуючи його у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_2 запитав у водія, чи є в нього відеореєстратор, на що той відповів, що відеореєстратора не має. У зв`язку з цим ОСОБА_2 заперечив свою вину. Оскільки водій автомобіля Chevrolet Aveo поводився агресивно та не давав йому від`їхати, а ОСОБА_2 проживає неподалік від магазину «Маркет Опт», він зачинив автомобіль та пішов додому. При цьому водій іншого автомобіля, яким є ОСОБА_5 , повідомив, що викличе поліцію. Наступного дня до ОСОБА_2 приїхали працівники поліції, які запитали його про обставини події. ОСОБА_2 розповів їм про обставини дорожньо-транспортної пригоди, після чого працівники поліції склали щодо нього протокол. Після направлення судом матеріалів справи на дооформлення працівники поліції для складання схеми дорожньо-транспортної пригоди його не викликали.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що 11.06.2026 близько 18:00 він керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухався в напрямку автотраси зі сторони с-ща Дніпровське. В автомобілі знаходилися два пасажири, яких він підвозив. Назустріч йому рухалися джип, вантажний автомобіль та на відстані близько 100 м - автомобіль ГАЗ 31105. Джип та вантажний автомобіль проїхали, а при наближенні до нього водій автомобіля ГАЗ почав виїжджати на смугу зустрічного руху, якою рухався ОСОБА_1 . На цій ділянці дороги асфальтне покриття з боку узбіччя дуже пошкоджене через постійний рух вантажних автомобілів до Дніпровського КПК, тому треба бути обережним. Через це ОСОБА_1 прийняв крайнє праве положення. Однак водій автомобіля ГАЗ не змінив напрямок руху, через що сталося зіткнення, внаслідок якого його ліве дзеркало заднього виду склалося та розбилося, а осколки потрапили до салону автомобіля. Він одразу зупинився, але, побачивши, що водій автомобіля ГАЗ не зупинився, а поїхав далі, вирішив, що зобов`язаний поїхати за ним та розібратися в цій ситуації. Коли він поїхав за автомобілем ГАЗ, то весь час намагався фарами показати водієві, щоб той зупинився, однак водій не реагував і лише приблизно через 1 км зупинився біля магазину «Маркет Опт» у с-щі Дніпровське. ОСОБА_1 одразу підійшов до водія та повідомив, що той скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль, зокрема ліве дзеркало заднього виду, а також побачив, що автомобіль ГАЗ також має пошкодження. Однак водій автомобіля ГАЗ проігнорував його та пішов до магазину. Після чого вийшов із магазину. ОСОБА_1 сказав, що викличе поліцію, після чого ОСОБА_2 зачинив двері автомобіля та пішов. Через пів години приїхали працівники поліції, яким він розповів про обставини події. Працівники поліції поїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, сфотографували місце події та поїхали. Наступного дня його викликали до поліції, де склали щодо нього протоколи. Він вважає, що водій автомобіля ГАЗ ОСОБА_2 рухався з великою швидкістю та не зміг своєчасно здійснити маневр, а тому, відчуваючи провину, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Після повернення матеріалів справи на дооформлення, його викликали працівники поліції та місці ДТП склали схему ДТП.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 13.3. Правил дорожнього руху України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Згідно ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10. а Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 690891 від 12.06.2026 ОСОБА_2 11.06.2026 о 18:20:00 на дорозі О040307 під час руху не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був, ОСОБА_2 ,чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 690904 від 12.06.2026 ОСОБА_2 11.06.2026 о 18:20:00 на дорозі О040307 після скоєння ДТП, залишив місце вчинення ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10. а ПДР.
Зазначені обставини підтверджуються:
-рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно з яким 11.06.2026 о 18:22 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про ДТП, яке сталося за участю автомобілів Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , та «Волга», д.н.з. НОМЕР_1 . Також у рапорті зазначено, що під час виїзду на місце події було зібрано первинний матеріал для подальшого встановлення місцезнаходження іншого учасника події;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими працівнику поліції одразу після приїзду працівників поліції, які були послідовними протягом усього процесу;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , наданими працівнику поліції одразу після приїзду працівників поліції, яка дала аналогічні пояснення тим, які дав ОСОБА_1 ;
-фотоматеріалами із зображенням автомобілів, які мають пошкодження лівих дзеркал заднього виду;
-поясненнями ОСОБА_2 , який визнав, що після зіткнення автомобілів не зупинився та залишив місце ДТП.
Водночас суд не бере до уваги схему місця ДТП, складену після повернення матеріалів справи на дооформлення. Відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, схема місця ДТП підписується всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Натомість ОСОБА_2 при складанні зазначеної схеми присутній не був, її не підписував, а відомості щодо обставин та механізму ДТП внесені до схеми зі слів ОСОБА_1 . 
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень доведена належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що він винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Встановивши фактичні обставини справи, суд не погоджується із запереченнями ОСОБА_2 та його захисника щодо відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, оскільки такі пояснення спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів та не узгоджуються з фактичними обставинами події. 
Так, сам ОСОБА_2 не заперечує, що між керованим ним автомобілем ГАЗ 31105 та автомобілем Chevrolet Aveo відбулося зіткнення, після якого він не зупинився та продовжив рух. При цьому він пояснив, що після зіткнення у його автомобіля склалося ліве дзеркало заднього виду, а згодом він побачив автомобіль, який рухався за ним та водій якого постійно подавав світлові сигнали фарами, однак він не зупинився. Водночас із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що після зіткнення він зупинився, а коли побачив, що водій автомобіля ГАЗ не зупинився та продовжив рух, поїхав за ним, подаючи світлові сигнали з метою змусити водія зупинитися. При цьому приблизно через 1 км ОСОБА_2 зупинився біля магазину «Маркет Опт», де ОСОБА_1 безпосередньо повідомив йому про факт дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля. Зазначені пояснення узгоджуються з рапортом працівника поліції про надходження 11.06.2026 о 18:22 повідомлення від ОСОБА_1 про ДТП за участю автомобілів Chevrolet Aveo та ГАЗ 31105, а також із письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 і фотоматеріалами, на яких зафіксовані пошкодження автомобілів. Суд враховує і ту обставину, що після зупинки біля магазину «Маркет Опт» ОСОБА_2 не заперечував самої наявності конфлікту з іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, спілкувався з ним з приводу події, запитував про наявність відеореєстратора, після чого, за його власними поясненнями, вирішив не залишатися на місці та пішов додому.
Наведені обставини, оцінені судом у сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчать про те, що ОСОБА_2 усвідомлював факт дорожньо-транспортної пригоди та свою причетність до неї. При цьому його поведінка після зіткнення, а саме незупинка безпосередньо після ДТП, продовження руху, незважаючи на пошкодження лівого дзеркала заднього виду та подання іншим водієм світлових сигналів, а в подальшому, після безпосереднього повідомлення про ДТП, невиклик працівників поліції та залишення місця події шляхом уходу додому, свідчить про те, що саме він допустив порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, а після виникнення дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи свою причетність до неї, не зупинився та в подальшому залишив місце ДТП, не виконавши вимог п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України. Таким чином, наведені обставини спростовують доводи ОСОБА_2 та його захисника про відсутність вини та підтверджують наявність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, його майновий та сімейний стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
ОСОБА_2 є пенсіонером, вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За таких підстав, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП, у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, оскільки, на думку суду, саме таке стягнення буде достатнім та необхідним заходом для його виховання, виправлення та запобігання вчиненню ним нових адміністративних правопорушень.
Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Крім цього, згідно протоколу серії ЕПР1 № 691066 від 12.06.2026 ОСОБА_1 11.06.2026 о 18:20:00 на дорозі О040307, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo ДНЗ НОМЕР_2 , не вибрав безпечний інтервал між автомобілями під час руху, внаслідок чого сталося ДТП, чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України.
Також згідно протоколу серії ЕПР1 № 691079 від 12.06.2026 ОСОБА_1 11.06.2026 о 18:20:00 на дорозі О040307, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10. а. Правил дорожнього руху України.
На підтвердження зазначених у протоколах обставин працівниками поліції надано ті самі докази, які були досліджені судом при розгляді справи щодо ОСОБА_2 , а саме рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 , фотоматеріали, а також схему місця дорожньо-транспортної пригоди, складену після повернення матеріалів справи на дооформлення.
Оцінюючи зазначені докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП докази оцінюються судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
При цьому відповідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як уже встановлено судом під час розгляду справи, дорожньо-транспортна пригода між автомобілями ГАЗ 31105 під керуванням ОСОБА_2 та Chevrolet Aveo під керуванням ОСОБА_1 сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, що полягало у недотриманні ним безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.
Зазначений висновок суду зроблено за результатами оцінки сукупності доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема письмових пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 , рапорту працівника поліції та фотоматеріалів щодо пошкоджень транспортних засобів.
Разом із тим, з огляду на встановлені судом обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні у справі докази не дають підстав для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 також мало місце порушення пункту 13.3 Правил дорожнього руху України.
Так, відповідно до зазначеної норми під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду водій повинен дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Водночас матеріали справи не містять об`єктивних даних, які б дозволили встановити факт недотримання ОСОБА_1 безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду. Навпаки, встановлені судом обставини свідчать про те, що саме автомобіль ГАЗ 31105 під керуванням ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вжив заходів для уникнення зіткнення, прийнявши крайнє праве положення на своїй смузі руху.
При цьому будь-яких інших доказів, які б спростовували встановлені судом обставини щодо механізму ДТП та підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, матеріали справи не містять.
Таким чином, за результатами дослідження та оцінки доказів суд доходить висновку, що фактичні обставини, які відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 691066 від 12.06.2026 становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України та причинний зв`язок такого порушення з пошкодженням транспортних засобів, належними та допустимими доказами не підтверджені.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, суд зазначає таке.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у залишенні водієм транспортного засобу або іншим учасником дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, на порушення встановлених правил. При цьому зазначене правопорушення має формальний склад та вважається закінченим з моменту залишення особою місця ДТП, а його суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП необхідно встановити не лише факт залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди, а й те, що таке залишення було умисним та здійснене всупереч установленому пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху України обов`язку негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Як встановлено судом, після зіткнення ОСОБА_1 зупинився, а побачивши, що ОСОБА_2 продовжив рух, поїхав за ним, подаючи світлові сигнали. Після зупинки ОСОБА_2 . ОСОБА_1 повідомив йому про ДТП та пошкодження автомобіля, після чого викликав працівників поліції, яким повідомив обставини події.
Наведені обставини підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 у частині факту його зустрічі зі ОСОБА_1 після ДТП, а також рапортом працівника поліції, відповідно до якого саме ОСОБА_1 звернувся до поліції з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.
За таких обставин суд не вбачає у діях ОСОБА_1 ознак умисного залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Обвинувачення не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що наявні у справі докази не містять достатніх, належних та допустимих даних, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
Керуючись ст. 122-4, 124, 247, 251, 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двухсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн (отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/ОТГм.В-дніпр/21081100, населений пункт: отг м. Верхньодніпровськ, код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, номер рахунку (IBAN): UA418999980313020106000004523, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя    Є.В. Челюбєєв