СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, E-mail: inbox@adm.su.court.gov.ua
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року Справа № 480/1026/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1026/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування акту та витягу з наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), проведеного за фактом смерті ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем Збройних Сил України, який служив на посаді водія автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу забезпечення командних пунктів роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , форми НВ-2, затверджений 29.11.2024 командиром в/ч НОМЕР_1 , акт службового розслідування випадку смерті солдата у період дії воєнного стану;
- визнати протиправним та скасувати витяг з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2024 № 4970 в частині завершення розслідування нещасного випадку (п.1), встановлення смерті ОСОБА_2 не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби (п.2) та не реєстрації нещасного випадку (смерть) сина у журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків (п.3);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести повторне службове розслідування, розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) щодо факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем Збройних Сил України, який служив на посаді водія автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу забезпечення командних пунктів роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з дотримання вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міноборони 27.10.2021 № 332, утворивши комісію в іншому складі, дієздатному складі, зі складанням актів форми НВ-2 і НВ-3, зазначивши, що випадок смерті вважається таким, що стався з солдатом ОСОБА_2 у м.Краматорськ Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби, під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та захисту Батьківщини.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , який проходив військову службу військової частини НОМЕР_1 , та загинув (смерть) ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ Донецької області.
За фактом нещасного випадку (смерть) з сина позивачки було проведено розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), складено акт форми НВ-2, затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 29.11.2024 (далі по тексту - акт).
За висновками Акту форми НВ-2, вказано, що причиною смерті ОСОБА_2 є «гостре отруєння невстановленими наркотичними речовинами». 
За результатами розслідування (спеціального розслідування) винесено наказ від 30.11.2024 №4970 яким встановлено, що нещасний випадок, внаслідок якого помер ОСОБА_2 , водій автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 , не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби (п.2) та у зв`язку з тим, що смерть солдата ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та цей випадок до журналу реєстрації потерпілих від нещасних випадків не реєструвати (п.3) (далі по тексту - наказ).
Позивач не погоджується із висновками розслідування та з наказом 30.11.2024 №4970.
Позивач зазначає, що службове розслідування проведене з порушенням встановленого законодавством строку - п. 4 розділу III Інструкції № 332, до акту не додано документів з кримінального провадження (розділ 7 акту) (і не враховано) висновків слідчого СВ Краматорського РУП ГУПН в Донецькій області у постанові від 28.03.2024 про закриття кримінального провадження № 12024052390000531 від 23.03.2024.
Позивач зазначає, що в Акті комісією не підтверджено, що смерть її сина є наслідком вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення, перебування у стані алкогольного сп`яніння, тому нещасний випадок не відноситься до таких, що не пов`язані з проходженням військової служби. При тому, що у солдата ОСОБА_2 відсутні ознаки алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння: при судово-токсилогічному дослідженні спирт етиловий та інші спирти не виявлено; не виявлено наркотичні речовини.
Позивач також зазначає, що комісією не досліджувалися наявні захворювання її сина і ті, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач стверджує, що комісійної судово-медичної експертизи члени комісії з розслідування не заявляли, а відтак висновок комісії щодо причин нещасного випадку, смерті ОСОБА_2 - “гостре отруєння невстановленими наркотичними речовинами” - було зроблено на підставі недостовірних даних, які не можуть бути покладені в основу результатів розслідування випадку. 
Позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру розслідування за фактом смерті її сина, а також не було враховано та належним чином досліджено цілу низку обставин, що мають визначальне значення у цих спірних правовідносинах.
Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі №480/1026/25 та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у відповідача додаткові докази.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_2 на час смерті перебував на посаді старшого водія-гранатометника автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 та виконував службові обов`язки з несення військової служби, в зоні бойових дій.
Однак, відповідач вважає, що в даному випадку, не слід ототожнювати настання смерті військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби та смерті, пов`язаної з несенням військової служби.
За результатами розслідування складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), яким визначено, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.
Висновок, що смерть ОСОБА_2 не пов`язана з проходженням військової служби грунтувалась на матеріалах, наданих Краматорським відділенням судово-медичної експертизи КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи».
Зокрема, підставою для прийняття такого рішення є висновки лікарського свідоцтва про смерть №119 від 18.04.2024 (остаточне), згідно якого причиною смерті визначено «гостре отруєння невстановленими наркотичними речовинами».
Відповідач звертає увагу, що комісія з розслідування нещасного випадку не наділена повноваженнями призначити будь-які експертні дослідження, оскаржувати лікарські свідоцтва про смерть або ж висновки експерта; не наділена повноваженнями не брати до уваги висновки, викладені у таких документах або ж спростовувати їх.
Інструкцією №332 не передбачено повноважень проводити дослідження історії військовослужбовця, з яким стався нещасний випадок та не може підміняти орган, установу, організацію, до компетенції якої віднесено визначення причин смерті.
Крім того, відповідач стверджує, що при співставленні форми НВ-2, наведеної у додатку 4 до Інструкції №332 та актом розслідування від 29.11.2024 вбачається, що комісією з розслідування нещасного випадку військової частини НОМЕР_1 зазначено всю обов`язкову інформацію та дотримано форму такого документа.
При цьому, у разі якщо нещасний випадок (смерть) не визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, акт за формою НВ-3 не складається, тому окремі доводи позивача щодо обов`язковості складення такого акту відповідач вважає необґрунтованими.
Позивач надала суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.
Представник третьої особи надав суду пояснення, в яких зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 підпорядкована військовій частині НОМЕР_2 , яка підпорядкована ІНФОРМАЦІЯ_2 та Генеральному штабу ЗС України.
В свою чергу, син позивачки ОСОБА_2 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та безпосередньо в ній перебував на всіх видах забезпечення. Військова частина НОМЕР_1 с окремою юридичною особо.
Разом з цим, ОСОБА_2 не займав жодної посади в штаті безпосередньо саме в апараті Міністерства оборони України, як юридичної особи; військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходив, а отже, будь-які безпосередні правовідносини з приводу предмету спору у даній справі між позивачем та Міністерством оборони України місця не мали і не мають.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2026 року було закрито провадження у справі № 480/1026/25 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування випадку смерті солдата у період дії воєнного стану.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.
Позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу забезпечення командних пунктів роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини.
23.03.2024 в місці дислокації автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) було виявлено тіло солдата ОСОБА_2 без ознак насильницької смерті.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2024 №446агд призначено розслідування нещасного випадку за фактом смерті солдата ОСОБА_2 , визначено склад комісії з розслідування нещасного випадку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2024 №456агд продовжено строк проведення розслідування нещасного випадку за фактом смерті солдата ОСОБА_2 до дня отримання копії висновку експерта.
За наслідками проведеного розслідування нещасного випадку за фактом смерті ОСОБА_2 комісією складено Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форми НВ-2. 
Комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що близько 07:00 год. 23.03.2024 в місці дислокації автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшим водієм-гранатометником автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_3 виявлено тіло солдата ОСОБА_2 без свідомості. Про даний факт старший солдат ОСОБА_3 повідомив командира автомобільної роти капітана ОСОБА_4 , який викликав на місце події швидку медичну допомогу, лікарі якої констатували смерть солдата ОСОБА_2 та повідомили про даний факт співробітників Національної поліції. Працівники слідчо-оперативної групи, що прибули на місце події, оглянули тіло солдата ОСОБА_2 , ознак насильницької смерті не виявили.
З пояснень капітана ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_3 встановлено, що напередодні (22.03.2024) ознак алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння у солдата ОСОБА_2 не виявляли, про будь-яке погіршення стану здоров`я солдат ОСОБА_2 не повідомляв. Із Висновку експерта №4959 від 01.04.2024 судово-токсикологічного дослідження крові та сечі іт трупа солдата ОСОБА_2 , спирт етиловий та інші спирти не виявлено.
Із Висновку експерта №4959 віл 25.03.2024 судово-токсикологічного дослідження нирки, печінки ті стінками жовчного міхура від трупа громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наркотичні речовини не виявлені. Примітка: негативний результат токсикологічного дослідження не завжди с достатнім доказом відсутності отруєння або вживання і залежності від концентрації метаболізму, часу прийому до настання смерті, накопичення та шляхів виведення із організму лікарських і наркотичних речовин. При проведенні судово-гістологічного дослідження встановити наявність або патологічних змін було не можливо через наявність автолітичних і гнильних змін внутрішніх органів.
При дослідженні трупу було виявлено сліди від ін`єкцій («свіжі» на фоні хронічних рубців, характерних для хронічної наркоманії).
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №119 від 18.04.2024 (остаточне), замість попереднього №90 від 25.03.2024 встановлено, що причиною смерті солдата ОСОБА_2 є гостре отруєння невстановленими наркотичними речовинами.
Отже, Комісія з розслідування дійшла висновку, що погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння наркотичними засобами є обставиною, за якої нещасний випадок не визнається такими, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. Цей нещасний випадок не підлягає обліку і за цим фактом не складається акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою НВ-3 у зв`язку з тим, що смерть солдата ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (п. 11 розділу II Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 №332).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2024 №4970 розслідування нещасного випадку вважати завершеним, нещасний випадок внаслідок якого помер водій автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу забезпечення командних пунктів роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач не погоджуючись із зазначеними висновками наводить доводи про протиправність рішень відповідача та просить їх скасувати, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Так, у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 300/6309/23 Верховний Суд зазначив, що Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 визначає загальну процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, водночас Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332, визначає спеціальну процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах(далі Інструкція № 332).
За приписами п. 1 розділу 1 Інструкції №332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі.
Пунктами 2, 3 розділу II Інструкції № 332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника).
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Згідно п. 9 Інструкції №332, якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
Пунктом 10 Інструкції №332 визначено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є:
виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні;
виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду;
виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами;
прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;
участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира;
прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів;
отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду;
смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.
Разом з тим, відповдіно до п. 11 Інструкції №332, обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема:
погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку;
Відповідно до п. 15 – 16 Інструкції №332, комісія з розслідування нещасного випадку має право: отримувати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків та всіх осіб, причетних до нещасного випадку, для з`ясування його обставин та причин; залучати за узгодженням з командиром військової частини до участі в розслідуванні необхідних спеціалістів військової частини та сторонніх організацій. Командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.
Згідно п.17 Інструкції №332, командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо); командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.
У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
Пунктом 18 Інструкції №332 визначено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
Пунктами 1-3 розділу III Інструкції № 332 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.
Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.
Про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за Формою НВ - 11 безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо).
Командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.
До складу комісії зі спеціального розслідування включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня; начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.
Разом із цим, п. 4 розділу III Інструкції № 332 зазначає, що спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.
Згідно з п. 6 розділу III Інструкції № 332 до матеріалів спеціального розслідування включаються:
1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;
2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються:
протокол огляду місця події (додаток 10):
ескіз місця події, що сталася (додаток 11) необхідні плани, схеми, фотознімки;
висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася;
протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події;
копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби;
медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування.
Також, згідно з п. 7 III Інструкції № 332 командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2:
протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції;
протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.
Крім того, розділом V Інструкції №332 передбачені особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій.
Так, відповідно до п. 2 розділу V Інструкції №332 командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби.
Відповідно до п. 3. розділу V Інструкції №332 , командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.
Командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції (п.4 розділу V Інструкції №332).
Відповідно до п. 5 розділу V Інструкції №332, комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься в первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3. 
Відповідно до п. 8 розділу V Інструкції №332 посадова особа, яка призначила розслідування нещасного випадку, має право за клопотанням голови комісії з розслідування нещасного випадку подовжити строк проведення розслідування понад встановлений до 20 днів, а в разі настання випадків, зазначених у пункті 1 розділу III цієї Інструкції, - до 45 днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків, із зазначенням у наказі обґрунтованих причин подовження розслідування.
Аналізуючи акт проведення розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_2 суд установив, що до такого акта додано: копія довідки про факт смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 від 23.03.2024 №1458/770; фото місця події, що сталася 23.05.2024; лист командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024 №7551; копія лікарського свідоцтва про смерть №90 від 25.03.2024; лист завідувача Краматорського відділення судово-медичної експертизи Бюро судово-медичної експертизи Донецької обласної державної адміністрації від 19.11.2024 №67/106; копія лікарського свідоцтва про смерть №119 від 18.04.2024; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2024 №91; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2024 №73.
Отже в порушення процедури розслідування нещасного випадку матеріали службового розслідування не містять: протоколу огляду місця події, ні схеми, ні інших документів, які характеризують місце події; протоколи опитування та пояснювальні записки свідків та інших осіб, причетних до події; відсутні копії документів, про проходження потерпілим військовослужбовцем навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки та довідки за результатами такої перевірки та таких даних не містить акт від 29.11.2024. 
Не містять матеріали розслідування і інформації та відповідних документів що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби, зокрема перебування на чергуванні чи виконанні інших завдань. 
Все вказане свідчить про порушення процедури розслідування.
Висновки Акту проведення розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_2 ґрунтуються на тому, що згідно до лікарського свідоцтва про смерть №119 від 18.04.2024 (остаточне), замість попереднього №90 від 25.03.2024 на ім`я ОСОБА_2 , причиною смерті солдата ОСОБА_2 є гостре отруєння невстановленими наркотичними речовинами.
Натомість згідно висновку експерта №4959 від 01.04.2024 судово-токсикологічного дослідження крові та сечі іт трупа солдата ОСОБА_2 , спирт етиловий та інші спирти не виявлено, про що також зазначено в Акті розслідування.
При цьому, суд зазначає, що ані висновок експерта №4959 від 01.04.2024 судово-токсикологічного дослідження крові та сечі трупа солдата ОСОБА_2 , ані висновок експерта №82 від 25.03.2024 не були долучені до матеріалів розслідування та комісією не досліджувалися.
Разом з тим, матеріали судової справи не містять доказів того, що під час розслідування нещасного випадку комісія зверталася до слідчого СВ Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області з метою отримання зазначених висновків експертів.
З огляду на викладене вище суд вважає, що відповідач дійшов передчасних висновків про те, що смерть солдата ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а відтак суд прийшов переконання про те, що таке рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), проведеного за фактом смерті ОСОБА_2 від 29.11.2024 та наказу Військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2024 № 4970, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи (далі - КМРЄ) № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень (concerning the exercise of discretionary powers by administrative authorities), прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Водночас у рішенні ЄСПЛ від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».
З огляду на зазначене, дискреційними є такі повноваження, у межах яких норма права допускає кілька варіантів поведінки суб`єкта владних повноважень у кожній конкретній ситуації та встановлених обставинах справи, кожна з яких буде правомірною.
Аналогічні висновки щодо тлумачення дискреційних повноважень суб`єкта управлінської діяльності викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №540/913/21, від 16.05.2023 у справі №380/3195/22, від 23.06.2023 у справі №160/6214/21, від 20.06.2024 у справі №340/2259/23, від 08.07.2025 у справі №280/2822/23.
Таким чином, суд прийшов переконання про те, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем зі смертельним наслідком, а саме за фактом смерті військовослужбовця солдата ОСОБА_2 відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332, з урахуванням висновків суду.
Також з огляду на викладене вище щодо дискреційних повноважень відповідача, суд вважає, що в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Розглядаючи справу цю суд також враховує, що Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй практиці (зокрема, у справах «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України») неодноразово наголошував: хоча ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детальної відповіді на кожен аргумент заявника. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту та витягу з наказу, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), проведеного за фактом смерті ОСОБА_2 , 29.11.2024 затверджений командиром Військової частини НОМЕР_1 .
Визнати протиправним та скасувати п. 1, 2, 3 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2024 № 4970.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем зі смертельним наслідком, а саме за фактом смерті військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   В.О. Павлічек