Справа № 199/5573/26
(1-кп/199/807/26) 
ВИРОК 
іменем України
24 липня 2026 року      місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №42026052210000527 від 17.03.2026 відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не маючого на утриманні непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, маючого військове звання офіцерського складу «старший лейтенант», раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 410 КК України,-
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
представника потерпілого - ОСОБА_7  (в режимі відеоконференції), 
захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі судових засідань вказане кримінальне провадження
ВСТАНОВИВ:
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ТХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2025 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-ІХ, з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Відповідно до витягу із наказу командувача десантно-штурмових військ Збройних сил України (по особовому складу) від 23.09.2024 № 303 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ч. 1 ст. 364КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції та постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Таким чином, молодший лейтенант ОСОБА_3 , в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 410 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину, та обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій, будучи військовою службовою особою.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Згідно з ст.ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами Збройних Сил України. До військового майна належать усі види озброєння, бойова та інша техніка, спеціальні засоби, засоби зв`язку та радіоелектронної боротьби тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна та не може перебувати у приватній власності.
Відповідно до акту технічного стану військового майна від 17.09.2025 № 14, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, комплект засобу радіоелектронної боротьби « Удав А10 » з серійним (заводським) номером « НОМЕР_4 », залишковою вартістю 230 000,00 гривень, перебуває на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України.
Згідно з актом внутрішнього переміщення основних засобів від 17.09.2025 начальником складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України передано пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, з метою проведення тестування. 
Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України від 28.02.2026 №2384/3339, з метою проведення тестування комплекту засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» з серійним (заводським) номером «НОМЕР_4», його було переміщено до військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України.
Таким чином, встановлено, що на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України перебуває комплект засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» з серійним (заводським) номером « НОМЕР_4 », вартістю 230 000,00 гривень, який відноситься до категорії військового майна та ввірений молодшому лейтенанту ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем та проходячи службу на посаді командира роти радіоелектронної боротьби, ОСОБА_3 зобов`язаний сумлінно виконувати військовий обов`язок та захищати незалежність і територіальну цілісність України.
Згідно з ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 76 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир роти зобов`язаний знати стан озброєння, бойової техніки та іншого військового майна роти, забезпечувати їх зберігання, правильну експлуатацію та своєчасне обслуговування, не допускати їх псування та втрати.
Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців» від 10.12.1991 № 2022-ХІІ, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну державі внаслідок невиконання або неналежного виконання службових обов`язків. За шкоду, заподіяну розкраданням, знищенням, умисним псуванням або незаконним відчуженням майна, а також у разі його незаконного продажу, військовослужбовець несе повну матеріальну відповідальність у розмірі завданих збитків.
Як встановлено положеннями ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України молодший лейтенант ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, зберігати ввірене йому майно та не допускати дій, що завдають шкоду боєздатності підрозділу.
У зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України виконує завдання за призначенням на території Донецької області.
Так, молодший лейтенант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище командира роти та зловживаючи наданими йому службовими повноваженнями щодо доступу до ввіреного військового майна, діючи з прямим умислом, спрямованим на привласнення ввіреного йому військового майна, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 76, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4, 6, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», затвердженого Законом України № 1075-XIV від 21.09.1999, ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців», затвердженого Законом України № 2022-ХІІ від 10.12.1991, п.п. 3.1.1, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997, у невстановлений час, але не раніше 28.02.2026, перебуваючи в районі тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України в АДРЕСА_3 , використовуючи своє службове становище та зловживаючи службовим становищем, привласнив ввірений йому комплект засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» з серійним (заводським) номером « НОМЕР_4 », залишковою вартістю 207 000,00 гривень, що є іншим військовим майном та перебуває на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме розмістивоголошення про його продаж на інтернет-платформі « Prom.ua » та 07.03.2026, перебуваючи на території м. Павлоград Дніпропетровської області, особисто продав покупцеві ОСОБА_9 , отримавши за вказаний засіб РЕБ грошову винагороду у розмірі 180 000,00 гривень, спричинивши військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України матеріальний збиток на загальну суму 207 000,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3  свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, не визнав і пояснив, що з 2015 року та по теперішній час він проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України. Станом на початок 2026 року він проходив військову службу на посаді командира роти радіоелектронної боротьби, мав військове звання офіцерського складу «молодший лейтенант». На сьогоднішній день він займає посаду начальника відділу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України та його військове звання - «старший лейтенант». Так, у вересні 2025 до приміщення офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де його дружина займається підприємницькою діяльністю - продажем комплектуючих до РЕБ, дронів, прийшли двоє військових, одягнутих у цивільний одяг, які привезли засіб РЕБ «Удав А10», з метою продажу за ціною 50000 гривень. В цей момент він знаходився в приміщенні офісу, так як попередньо погодив з цими військовими дату та час зустрічі. Він оглянув засіб РЕБ «Удав А10» та вирішив його придбати, оскільки його вартість була нижче ринкової. Під час огляду жодних інвентарних номерів на вказаному пристрої вказано не було. Номер його мобільного телефону знає багато військових, оскільки його знають як фахівця з засобів РЕБ. У березні 2026 року до нього зателефонував чоловік, який попрохав надати допомогу з придбання засобу РЕБ. Він домовився з цим чоловіком про зустріч в приміщенні офісу його дружини. Наступного дня після їх розмови цей чоловік приїхав за адресою місця знаходження офісу його дружини, разом з цим чоловіком була жінка - ОСОБА_10 . Вони представились представниками 127 бригади тероборони. Під час спілкування він намагався пояснити їм, який РЕБ краще, а також запропонував взяти на обслуговування ті засоби РЕБ, які вже є у них в наявності, оскільки він на цьому розуміється. В подальшому він запропонував їм придбати засіб РЕБ, який був в наявності. ОСОБА_10 розпитувала його, де він взяв запропонований засіб РЕБ, на що він зазначив, що цей пристрій він купив. Після огляду вказані представники 127 бригади тероборони придбали у нього засіб РЕБ «Удав А10», за що він отримав грошові кошти в сумі 180000 гривень. Також під час розмови з цими особами, він надав каталог перспективних засобів РЕБ ближньої дії Збройних Сил України, де вказані контактні дані виробників засобів РЕБ, щоб військові НОМЕР_6 бригади тероборони могли до них звернутися для придбання таких засобів. Він не бачив на даному каталозі поміток, що даний документ містить інформацію з обмеженим доступом. Вказаний каталог він надав як фахівець із засобів РЕБ, з метою допомоги 127 бригаді тероборони. Даний засіб РЕБ «Удав А10» на обліку військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де він проходить військову службу, не перебував, його до військової частини ніхто не передавав. Все військове майно, яким користується його відділ РЕБ, отримано від командування військової частини та перебуває саме на території військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України. Він не здогадувався, що засіб РЕБ «Удав А10», який йому продали у вересні 2025 року двоє хлопців, які були одягнуті у цивільний одяг, є військовим майном. Він не розуміє чого притягують до кримінальної відповідальності, оскільки продаж засобу РЕБ ним здійснено без наявності умислу на отримання прибутку, так як отримані грошові кошти від продажу засобу РЕБ «Удав А10» були спрямовані виключно на потреби роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, а саме для здійснення ремонту військової техніки та придбання необхідного майна. В подальшому йому стало відомо про те, що вказаний засіб РЕБ перебуває на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, що для нього було новиною. Якби він знав, що даний РЕБ є військовим майно, то ніколи в житті не продав би його. 

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення, за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами представника потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України на посаді помічника командира з правової допомоги - начальника юридичної служби. Йому відомо про те, що в 2025 році військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України на безоплатній основі був переданий засіб радіоелектронної боротьби « Удав А10 », який був прийнятий на підставі акту прийому передачі на поставлений на баланс військової частини із присвоєнням інвентарного номеру. Вказаний засіб РЕБ був переданий начальнику складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 на відповідальне зберігання. В подальшому даний засіб РЕБ, на підставі акту внутрішнього переміщення основних засобів, було передано начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 , оскільки військова частина НОМЕР_5 Збройних Сил України перебуває у безпосередньому підпорядкуванні у військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. Приблизно у березні-квітні 2026 року, точної дати він не пам`ятає, за вказівкою начальника відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 , військове майно - засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» в установленому порядку, який перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, у зв`язку із службовою необхідністю, було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , для проведення технічних досліджень ефективності його використання. Балансова вартість вказаного пристрою складала 230000 гривень. Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , також підпорядкована військовій частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. Які документи складались під час передачі засобу РЕБ підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України йому не відомо. Після надходження до військової частини запиту ДБР щодо надання пакету документів щодо засобу РЕБ «Удав А10» стало відомо про те, що командир роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків привласнив засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який в подальшому продав. Військову частину НОМЕР_3 Збройних Сил України було визнано потерпілою сторону в даному кримінальному провадженні. В подальшому засіб радіоелектронної боротьби « Удав А10 » було повернуто військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України під розписку на відповідальне зберігання. Після повернення РЕБ у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України було складено акт його технічного стану, відповідно до якого РЕБ був у справному стані. Оскільки засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» повернутий у справному стані у військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України відсутні претензії матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 . Він, як представник потерпілої сторони, розраховує на ухвалення справедливого судового рішення;
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу на посаді начальника служби озброєння військової техніки та майна спеціальних військ військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. В його обов`язки входить ведення обліку військового майна служби РЕБ, РЗБЗ та інженерного майна всіх підрозділів, які підпорядковуються військовій частині. 15.09.2025 від благодійної організації ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України надійшов засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який був поставлений на баланс військової частини та в подальшому переданий відповідальній особі військової частини - ОСОБА_11 для відповідального зберігання. Вказаний засіб РЕБ був в технічно справному стані. 17.09.2025 на підставі акту внутрішнього переміщення засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» був переданий 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, оскільки військова частина НОМЕР_3 Збройних Сил України є підрозділом забезпечення військовим озброєння вказаного корпусу та має право на передачу військового майна. Вказаний вище засіб РЕБ був переданий начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 для проведення перевірки, так як на той час вказаний РЕБ був не кодифікованим. Згодом йому стало відомо про те, що вищезазначений засіб РЕБ було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, а саме начальнику відділу РЕБ ОСОБА_3 для тестування в бойових умовах. 12.03.2026 керівництво військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від керівництва корпусу дізналося про те, що РЕБ «Удав А10» був проданий через онлайн платформу « Prom.ua » тій особі, яка безоплатно його передала військовій частині, у зв`язку з чим він надав підтверджуючі документи, що вищевказаний пристрій перебуває на балансі військової частини. З обвинувачений ОСОБА_3 він не спілкувався та ніколи не зустрічався;
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що з 29.05.2019 він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України, з 2025 року займає посаду начальника складу вказаної військової частини. 15.09.2025 від благодійної організації ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України надійшов засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який був поставлений на баланс військової частини та переданий йому для відповідального зберігання. 17.09.2025 на підставі акту внутрішнього переміщення засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» був переданий 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме начальнику відділу РЕБ ОСОБА_12 . З часом йому стало відомо про те, що вказаний РЕБ було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для тестування в бойових умовах;
- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що 06.03.2026 до неї звернувся керівник ТОВ «УкрМТ Компані» ОСОБА_14 та повідомив, що передивляючись онлайн платформу «Prom.ua» він побачив оголошення щодо продажу третіми особами засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» за ціною 190000 гривень, виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані». ОСОБА_14 зазначив, що йому незнайомі люди, які здійснюють продажу вказаного пристрою та попрохав допомоги, щоб розібратися в даній ситуації, на що вона погодилась. В свою чергу вона запросила свого знайомого ОСОБА_16 , який розбирається у засобах радіоелектронної боротьби, щоб останній виступив у якості покупця. Після чого ОСОБА_17 зв`язався з продавцями вищезазначеного пристрою та попрохав здійснити відео огляд даного РЕБ. Через деякий час продавцем було направлено ОСОБА_18 відео огляд засобу РЕБ, на якому було видно серійні номери пристрою. В подальшому дане відео було відтворено в присутності ОСОБА_19 . Після перегляду вказаного відеозапису ОСОБА_15 з`ясував, що даний засіб РЕБ на підставі листа-звернення було подаровано військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України. Після чого вони з ОСОБА_15 прийняли рішення про необхідність покупки даного засобу РЕБ. ОСОБА_14 видав ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 190000 гривень та вони поїхали за вказаною в оголошенні адресою у м. Павлоград Дніпропетровської області. Приїхавши разом з ОСОБА_20 за вказаною адресою, їх зустріли двоє чоловіків, серед яких був обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого вони пройшли до офісного приміщення, де ОСОБА_3 та ще одна особа зробили їм презентацію засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10». Під час огляду в офісному приміщенні перебувала жінка, яка сиділа в кутку та участі в представленні засобу РЕБ не приймала. Процес огляду пристрою вона знімала на свій мобільний телефон. В ході спілкування обвинувачений не казав, що даний пристрій крадений. ОСОБА_3 себе позиціонував у якості виробника даного засобу РЕБ, зазначав, що він співпрацює з військовою частиною НОМЕР_3 Збройних Сил України, пропонував проїхати на випробування пристрою, а також зазначав, що на замовлення він може виготовити і інші модифікації РЕБ більшого діапазону. Після презентації вказаного засобу РЕБ, вона зазначила ОСОБА_3 , що у них є лише 180000 гривень, на що останній погодився зробити знижку. Далі обвинуваченому ОСОБА_3 були передані грошові кошти в сумі 180000 гривень, на що обвинувачений на ім`я ОСОБА_16 видав видаткову накладну та підписав особисто - ОСОБА_3 . Після чого вони забрали засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» та поїхали до м. Харкова, де повідомили військову частину НОМЕР_3 Збройних Сил України про те, що вказаний засіб РЕБ перебуває у виробника - ТОВ «УкрМТ Компані». Фото та відео матеріали зустрічі з обвинуваченим та подальшого придбання у ОСОБА_3 засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10», виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані», нею були передані до ДБР;
- показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що він є засновник та керівником ТОВ «УкрМТ Компані», яка займається виготовленням засобів радіоелектронної боротьби. 06.03.2026 переглядаючи оголошення на онлайн платформі «Prom.ua» він побачив оголошення щодо продажу засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» за ціною 190000 гривень, виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані». Йому стало цікаво, яким чином на вказаній платформі здійснюється продаж його продукції, оскільки жодних оголошень на вказаній платформі він не розміщував. Він попрохав розібратися з цим питання ОСОБА_22 . Через деякий час ОСОБА_22 надала йому відео огляду засобу РЕБ, який продавався невідомими особа на онлайн платформі «Prom.ua», оглянувши який, він побачив серійні номери та зрозумів, що це засіб РЕБ виготовлений його компанією. Перевіривши серійний номер даного пристрою по базі, він з`ясував, що вказаний РЕБ він передавав у якості гуманітарної допомоги військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України. Після чого він прийняв рішення щодо перешкоджання продажу військового майна, у зв`язку з чим попрохав ОСОБА_22 та її знайомого ОСОБА_23 поїхати до м. Павлограда Дніпропетровської області подивитися, що там відбувається та, за можливості, придбати засіб РЕБ «Удав А10», надавши останнім свої особисті кошти в сумі 190000 гривень. Наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила, що оглянутий ними засіб РЕБ відповідає тому, який був зображений на відеозаписі. Після чого ОСОБА_24 придбав вказаний засіб РЕБ «Удав А10» зі знижкою, а саме за 180000 гривень. Він наголошує на тому, що такий засіб можуть придбати лише представники військових частин або агенцій з оборонних закупівель. У відкритому доступі інформацію щодо засобів РЕБ та їх вартості можна отримати на спеціалізованих сайтах або в соціальних мережах «Інстаграм» чи «Фейсбук», інші продавці чи маркетплейси, зокрема «Розетка», таких оголошень не мають;
- показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2025 року до нього звернулась знайома ОСОБА_22 , яка попрохала зв`язатися з невстановленими особами стосовно продажу засобу РЕБ «Удав А10» відповідно до оголошення, розміщеного на онлайн платформі «Prom.ua», оскільки він має знання в цій сфері, на що він погодився. Він зателефонував продавцю даного пристрою та попрохав надіслати фото РЕБ та відео його огляду. Після перегляду фото та відеозапису огляду даного пристрою, з`ясувалося, що це засіб РЕБ «Удав А10», виробником якого є засновник ТОВ «УкрМТ Компані» ОСОБА_14 . 07.03.2026 він разом з ОСОБА_22 виїхали на зазначену в оголошенні адресу, а саме: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, з метою придбання засобу РЕБ. Приїхавши на місце, їх зустріли дві особи чоловічої статі, серед яких був обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого вони пройшли до офісного приміщення, в якому перебувала незнайома йому особа жіночої статі, де ОСОБА_3 продемонстрував їм засіб РЕБ «Удав А10», який в подальшому він придбав за готівкові кошти в сумі 180000 гривень, надані ОСОБА_25 . Грошові кошти передавав особисто в руки ОСОБА_3 , який надав йому видаткову накладну, підписавши її. На питання ОСОБА_22 , обвинувачений зазначив, що даний засіб РЕБ він придбав на замовлення військових, які його не викупили, тому і продає цей пристрій. Також ОСОБА_26 на месенджер «WhatsApp» надіслав йому каталог для службового користування, в якому був відображений перелік військового майна та зазначив, що у нього можна придбати все, що в ньому відображено, уточнивши, що замовлення необхідно робити заздалегідь - 10 днів, швидше він не зможе дістати. Він не звертав увагу, чи було ще якесь військове майно в офісному приміщенні, яке перебувало на продажі у ОСОБА_3 ;
- показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. У вересні 2025 року до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від ТОВ «УкрМТ Компані» на безоплатній основі було передано засіб радіоелектронної боротьби « Удав А10 », який в подальшому було поставлено на баланс військової частини. Даний засіб РЕБ не використовувався в бойовій обстановці та не був кодифікованим. Він не розумів як ним користуватися, тому прийняв рішення надати цей засіб РЕБ начальнику відділу РЕБ 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 для встановлення придатності та перевірки функціонування пристрою, про що було складено акт внутрішнього переміщення між військовими частинами. В подальшому від працівників поліції він дізнався стосовно продажу засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10». Зі слів начальника відділу РЕБ 7 корпусу військової частини ОСОБА_12 йому стало відомо, що ним вказаний пристрій був переданий начальнику роти РЕБ НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 для використання в бойовій обстановці;
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу на посаді начальника відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, з обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий, останній є його підлеглим, відносини між ними сугубо службові. У вересні 2025 року йому зателефонував виробник засобів радіоелектронної боротьби - керівник ТОВ «УкрМТ Компані» та запропонував на безоплатній основі передати військовій частині, в якій він проходить військову службу автомобільний транспорт та засіб РЕБ. В свою чергу він його зконтактував з військовими військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, якою в подальшому на підставі акту було отримано автомобіль та засіб РЕБ «Удав А10» у якості благодійної допомоги. В подальшому вказаний засіб РЕБ було постановлено на баланс військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. Оскільки на той час такі засоби РЕБ не мали кодифікації у Збройних Сил України та не використовувались в бойових умовах, командиром військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України було прийнято рішення про передачу йому вказаного засобу РЕБ для проведення тестування, щоб впевнитися у його працездатності, про що був складений акт прийому-передачі військового майна, де він поставив свій підпис. Враховуючи відсутність законного механізму для тимчасової передачі військового майна з однієї військової частини до іншої, він після узгодження з командиром корпусу, надав усне розпорядження про передачу засобу РЕБ «Удав А10» до НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , для проведення тестування вказаного пристрою в бойовій обстановці. Ким саме з військовослужбовців військової частини був переданий засіб РЕБ до підрозділу, де проходить службу ОСОБА_3 , йому не відомо. Що відбувалось із даним засобом РЕБ після передачі його до НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України та хто мав до нього доступ йому не відомо. 12.03.2026 йому зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила про те, що переданий військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України у якості благодійної допомоги засіб РЕБ «Удав А10» було продано ОСОБА_3 особисто їй. Після проведеної перевірки на предмет наявності в підрозділі та на складах вказаного засобу РЕБ, була встановлена його відсутність. Документального підтвердження факту передачі ним засобу РЕБ «Удав А10» до 25 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , він не має, переміщення робилось на довірі. Він розуміє, що він порушив порядок передачі військового майна з однієї військової частини до іншої, за що і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. 

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3  підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
-листом командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України № 2384/3260, відповідно до якого 15.09.2025 військовою частиною НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира військової частини підполковника ОСОБА_27 був отриманий на безоплатній основі від ТОВ «УкрМТ Компані» в особі директора ОСОБА_21 , засіб РЕБ «Удав 10» з блоком живлення, заводські номери - № НОМЕР_4 (засіб РЕБ) та № НОМЕР_11 (блок живлення), виробництва компанії ТОВ «УкрМТ». Вищевказана модель засобу, на той час - 15.09.2025, була тестовим зразком, який відповідав актуальним параметрам, але не проходив кодифікацію та не мав підтвердження ефективності. В смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме в Покровському районі Донецької області, виконує завдання військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка має лабораторне обладнання, для перевірки засобів РЕБ. Для проведення тестувань та перевірки в умовах близьких до бойових вищевказаний РЕБ з блоком живлення було передано командиру роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 , для перевірки в смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме в Покровському районі Донецької області. 12.03.2026 на адресу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України надійшло повідомлення від ТОВ «УкрМТ Компані» про те, що засіб РЕБ «Удав 10» з блоком живлення, заводські номери - № НОМЕР_4 (засіб РЕБ) та № НОМЕР_11 (блок живлення) ними був придбаний на відкритій онлайн платформі «Prom.ua». За результатами проведеної перевірки виявлено відсутність вищевказаного засобу РЕБ з блоком живлення в смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України (том № 2, а.к.п. 11);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2026, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 , у присутності двох понятих, за сукупністю ознак зовнішності, а саме: формою та рисами обличчя, очей, носа, формою брів та за загальним зовнішнім виглядом впізнала чоловіка, зображеного на фото № 2, як чоловіка на ім`я ОСОБА_3 , з яким вона особисто зустрічалась 07.03.2026 у місті Павлоград Дніпропетровської області під час придбання засобу РЕБ «Удав 10». На фото № 2 зображений ОСОБА_3 (том № 2, а.к.п. 25-30);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2026, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за сукупністю ознак зовнішності, а саме: формою та рисами обличчя, очей, носа, формою брів та за загальним зовнішнім виглядом впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як чоловіка на ім`я ОСОБА_3 , з яким він особисто зустрічався 07.03.2026 у місті Павлоград Дніпропетровської області під час придбання засобу РЕБ «Удав 10». На фото № 3 зображений ОСОБА_3 (том № 2, а.к.п. 31-36);
-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.04.2026 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 добровільно надала належний їй мобільний телефон марки «Iphone 17 Pro» s/n НОМЕР_8 та в подальшому використовуючи технічний засіб - ноутбук марки «DELL Vostro 15 300» самостійно здійснила копіювання з пам`яті мобільного телефону відеозаписів із назвою: IMG-8322, IMG -8323 , IMG-8324, IMG-8325, IMG-8330, IMG-8332, IMG-8334 на цифровий носій інформації - оптичний CD-диск. На вказаних відеозаписах зафіксовано обставини зустрічі, перебування в офісному приміщенні та огляд засобу РЕБ «Удав 10», а також спілкування з особою, яка представилась як « ОСОБА_28 » та іншими невстановленими особами (том № 2, а.к.п. 40-46);
-протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею та оптичним носієм інформації - CD-диском з відеозаписами, які переглянуто та досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд оптичного носія інформації - CD-диска, який вилучений в ході проведення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису з належного свідку ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Iphone 17 Pro» s/n НОМЕР_8 , на якому містяться 7 відеофайлів у форматі «mp4» із назвами, а саме: IMG-8322, тривалістю 06 секунд; IMG-8323, тривалістю 03 секунди; IMG-8324, тривалістю 03 секунди; IMG-8325, тривалістю 14 секунд; IMG-8330, тривалістю 01:02 хвилина; IMG-8332, тривалістю 57 секунд; IMG-8334, тривалістю менше 1 секунди.
Так, під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8322 зафіксовано як двоє чоловіків, перебуваючи в приміщенні офісного типу, нахились над сумкою камуфляжного кольору, яка розміщена на підлозі, та спільно переміщують її. Чоловік, що перебуває ліворуч, одягнений у куртку-пуховик чорного кольору стьобаного типу, темні штани, взуття чорного кольору; статура струнка, волосся коротке з виголеними скронями. Обличчя чоловіка частково відображене у кадрі. За зовнішніми ознаками (риси обличчя, статура, зріст, стрижка) вказаний чоловік схожий на ОСОБА_3 . Чоловік, що перебуває праворуч у куртку темно-сірого кольору, темні штани, взуття чорного кольору; коротке волосся є невстановленою особою.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8323 зафіксовано тих самих двох чоловіків, які перебувають у тому ж приміщенні та стоять один до одного та спільно тримають і розглядають сумку камуфляжного кольору. Чоловік ліворуч (струнка статура, коротке волосся з виголеними скронями), за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_3 , тримає сумку за нижню частину; чоловік праворуч - тримає сумку за верхню частину. Обличчя обох осіб відображено у кадрі. 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8324 зафіксовано зйомку крупним планом відкриту сумку камуфляжного кольору. У кадрі видно, що сумка є порожньою. 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8325 зафіксовано чоловіка, який одягнутий в куртці-пуховику чорного кольору, який тримає та демонструє блок живлення у металевому корпусі чорного кольору, показуючи задню панель із двома охолоджувальними вентиляторами. Обличчя чоловіка в цій частині відеозапису не відображене. За ознаками одягу та статурою зазначена особа чоловічої статі є схожою на ОСОБА_3 . В другій частині відеозапису кут зйомки спрямований донизу, у кадрі видно ноги двох осіб: одна - у чорних штанах та взутті чорного кольору; інша - у темних штанах та взутті чорного кольору. Наприкінці відеозапису у кадрі з`являється чоловік у толстовці чорного кольору, темних штанах та взутті чорного кольору, який тримає сумку камуфляжного кольору.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8330 зафіксовано зйомку засобу радіоелектронної боротьби зеленого кольору, який знаходиться на столі. На металевій пластині корпусу вказаного пристрою чітко вбачається заводський (серійний) номер «НОМЕР_4», виконаний методом гравіювання. На бічній поверхні корпусу розміщено наліпку з діапазонами частот: «1,8-2,0 ГГц, 2,0-2,2 ГГц, 2,2-2,4 ГГц, 2-4,2,6 ГГц, 2,6-2,8 ГГц». На окремій пластині нанесено маркування моделі «А10». На корпусі вбачаються написи: «НЕ КЛАСТИ МЕТАЛ НА КРИШКУ», «НЕ СІДАТИ», «НЕ ВМИКАТИ В ПРИМІЩЕННІ», «НЕ ЗАНУРЮВАТИ У ВОДУ», «НЕ ВМИКАТИ ПРИ ПОШКОДЖЕННІ», «ПРИ НЕСПРАВНОСТІ ЗВЕРНУТИСЬ ДО СЕРВІСУ», «САМОСТІЙНО НЕ ВСКРИВАТИ», а також QR-код виробника. Зйомка послідовно охоплює всі сторони пристрою: нижню частину з охолоджувальним вентилятором (на корпусі вентилятора вбачається напис «24V 80W»), бокові поверхні, верхню купольну антенну частину. В кадрі фіксуються руки осіб, що маніпулюють із пристроєм. Обличчя жодної з осіб на відеозаписі в повному обсязі не відображені.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8332 встановлено як знімається панель керування РЕБ та підключення блоку живлення у металевому корпусі чорного кольору. На панелі читаються написи: «АВАРІЯ ІНВЕРТОРА», «ЗАПОБІЖНИК», «ВМИКАННЯ ЗАРЯДА АКБ», «ВМИКАННЯ», «ВИХІД ДА РЕБ», «USB». Розміщені: роз`їм промислового типу круглої форми синього кольору; роз`єми чорного кольору, кнопки синього та червоного кольорів, індикатор зеленого кольору, роз`їм типу ІЕС, дисплей. Далі знімається внутрішній простір порожньої сумки камуфляжного кольору та кабель у гофрованій оболонці чорного кольору з роз`ємами синього та помаранчевого кольорів. Також на даному відеозапису зафіксовано двох осіб: чоловік у куртці пуховику чорного кольору, який тримає кабель к гофрованій оболонці, який за зовнішніми ознаками є схожим на ОСОБА_3 . Поруч частково відображено другу особу - рука та плече в одязі оливкового кольору. Обличчя осіб в повному обсязі не відображені.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8334 встановлено двох чоловіків, які стоять поруч із автомобілем сріблястого кольору. На задньому плані видно будівлю цегляного типу з вивіскою червоного кольору з написами «ОРЕНДА», «ПРОДАЖ». Чоловік, що стоїть спиною до камери (ліворуч), одягнений в куртку оливкового кольору, джинси синього кольору, взуття чорного кольору. Чоловік, що стоїть обличчям до камери (праворуч), одягнений в куртку-пуховик чорного кольору, темні штани, взуття чорного кольору, в руках тримає предмет, схожий на мобільний телефон, який за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_3 (том №2, а.к.п. 47-56); 
-протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею та оптичним носієм інформації - CD-диском з відеозаписами, які переглянуто та досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд оптичного носія інформації - CD-диска, наданий свідком ОСОБА_9 , на якому містяться 9 файлів із назвами: графічний файл IMG_8312 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8313 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8314 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8315 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8316 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_7885 у форматі «jpg»; відеозапис IMG_8317 у форматі «мр4», тривалістю менше 01:56 хвилина; документ «01_2626_977_дск» у форматі «pdf», обсягом 23 аркуші; документ «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25» у форматі «pdf», обсягом 17 аркушів.
Так, під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8312», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», у верхньому рядку зазначено найменування контакту « ОСОБА_28 » з абонентським номером « НОМЕР_10 ». Дата листування - 06.03.2026 о 10:32 годині. В полі переписки зафіксовано факт надсилання файлу із назвою «Договір ФОП ОСОБА_3 УДАВ.doc ».
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8313», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», у верхньому рядку зазначено найменування контакту « ОСОБА_28 » з абонентським номером « НОМЕР_10 ». Дата листування - 06.03.2026 о 10:33 годині. В полі переписки зафіксовано факт надсилання двох файлів формату «pdf» із назвами: «01-2626_977_дск», обсягом 23 аркуші та «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25», обсягом 17 аркушів. Цього ж дня, тобто 06.03.2026, о 16:25 годині зафіксовано аудіо дзвінок тривалістю 1 хвилина.
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8314», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», де зафіксовані відомості продовження діалогу, відображеного на попередньому графічному файлі. В полі переписки зафіксовано, що 06.03.2026 о 16:25 годині відбувся аудіо дзвінок тривалістю 7 секунд; повідомлення наступного змісту: «++» та «Дякую!». О 17:19 годині пересланий відеозапис тривалістю 01:56 хвилина із відображенням обладнання, розміщеного на столі. У повідомленнях, що супроводжують відеозапис, зафіксованого коментар наступного змісту: «Там повний комплект, модуль, АКБ, кабель живлення та пульт керування», «І рюкзак для АКБ». У відповідь на даний коментар зазначено: «Так, я бачу. Шик!», «Командир сказав, що бере…».
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8315», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», де зафіксовані відомості продовження діалогу, відображеного на попередніх графічних файлах. В полі переписки зафіксовано повідомлення: «Я можу приїхати завтра десь о третій», «Зможете відвантажити?». 06.03.2026 о 18:28 зафіксовано аудіо дзвінок тривалістю 1 хвилина; о 18:53 - посилання на картку «Google Maps». Далі зафіксовано переписку від 07.03.2026: «Запізнюючь щонайменше на годину», у відповідь «Я вже на місці чекаю на Вас».
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8316», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», де зафіксовані відомості продовження діалогу, відображеного на попередніх графічних файлах, виконані при іншій позиції прокрутки екрана. В полі переписки зафіксовано початок листування від 06.03.2026 з фактами надсилання файлу «Договір ФОП ОСОБА_3 УДАВ.doc » та двох формату «pdf» із назвами: « 01-2626_977_дск » та «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25», що дублює інформацію, зафіксовану у графічних файлах із назвою «IMG_8312» та «IMG_8313». 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8317 відображено блок живлення у металевому корпусі чорного кольору, встановлений на столі. На його передній панелі розміщені: роз`їм промислового типу Ceeform круглої форми синього кольору, кнопки синього та червоного кольорів, роз`їм типу ІЕС, цифровий дисплей прямокутної форми, написи «АВАРІЯ ІНВЕРТОРА», «ЗАПОБІЖНИК», «ВМИКАННЯ ЗАРЯДА АКБ», «ВМИКАННЯ», «ВИХІД ДА РЕБ», «USB». Поряд з блоком живлення на столі розміщено камуфляжну сумку та кабелі у гофрованій ізоляційній оболонці чорного кольору. Далі зйомка переміщується на засіб радіоелектронної боротьби зеленого кольору, встановлений на столі. На металевій планці нижньої частини корпусу пристрою чітко читається заводський (серійний) номер «НОМЕР_4». На верхній панелі корпусу розміщено наліпку з діапазонами частот: «1,8-2,0 ГГц, 2,0-2,2 ГГц, 2,2-2,4 ГГц, 2-4,2,6 ГГц, 2,6-2,8 ГГц». На окремій пластині нанесено маркування моделі «А10». На корпусі вбачаються написи: «НЕ КЛАСТИ МЕТАЛ НА КРИШКУ», «НЕ СІДАТИ», «НЕ ВМИКАТИ В ПРИМІЩЕННІ», «НЕ ЗАНУРЮВАТИ У ВОДУ», «НЕ ВМИКАТИ ПРИ ПОШКОДЖЕННІ», «ПРИ НЕСПРАВНОСТІ ЗВЕРНУТИСЬ ДО СЕРВІСУ», «САМОСТІЙНО НЕ ВСКРИВАТИ». На бічній поверхні корпусу нанесено маркування моделі «А10». 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG_8322 відображено офісне приміщення з паркетним покриттям підлоги світлого кольору, де розташовані офісні меблі та повітряні кульки рожевого кольору на стіні. 
Під час перегляду файлу формату «pdf» із назвою «01-2626_977_дск» встановлено, що всередині даного файлу міститься «ТАБЛИЦЯ кодифікованих засобів РЕБ ближньої дії Збройних Сил України станом на 01.09.2025 року», яка містить відомості про засоби радіоелектронної боротьби ближньої дії: найменування техніки, зовнішній вигляд, діапазони частот, електроживлення, номенклатурний код НАТО, технічні характеристики за результатами випробувань та дані виробників із зазначенням орієнтованої вартості.
Під час перегляду файлу формату «pdf» із назвою «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25» встановлено, що всередині даного файлу міститься «ТАБЛИЦЯ перспективних засобів РЕБ ближньої дії Збройних Сил України станом на 01.10.2025 року», яка містить відомості про перспективні засоби радіоелектронної боротьби ближньої дії: найменування техніки, зовнішній вигляд, діапазони частот, електроживлення, технічні характеристики за результатами польових випробувань та дані виробників із зазначенням орієнтованої вартості.
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_7885», що є знімком екрану сторінки інтернет магазину «Prom.ua», на якому відображено оголошення про продаж товару під назвою «Система РЕБ «Удав А10» проти FPV та Mavic-дронів», продавець - «REW PARTS», стан товару - «Новий», вартість - 190000 гривень. На вказаному знімку відображено засіб РЕБ зеленого кольору, встановлений на блоці живлення у металевому корпусі чорного кольору, який за зовнішніми ознаками відповідає вилученому в рамках кримінального провадження пристрою «Удав А10» з серійним номером «НОМЕР_4» (том №2, а.к.п. 58-68);
- протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею до нього, згідно з яким в приміщенні тимчасового робочого місця ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, каб. 56, у присутності двох понятих гр. ОСОБА_9 добровільно надав для огляду та подальшого вилучення: засіб радіоелектронної боротьби (РЕБ) «Удав А10», який являє собою технічний виріб у вигляді металевого корпусу прямокутної форми із заокругленою верхньою частиною типу купола, пофарбованого у зелений колір. Конструкція корпусу є цільною, виконана із металу, з вірною поверхнею, без видимих слідів розкриття або стороннього втручання; Блок живлення з трьома кабелями та сумкою камуфляжного забарвлення. Блок живлення являє собою окремий технічний пристрій прямокутної форми, виконаний у металевому корпусі чорного кольору. Корпус блоку живлення має жорстку конструкцію з рівними гранями та кутами, з`єднання елементів корпусу здійснено за допомогою гвинтових кріплень, які рівномірно розташовані по периметру. Ознак розкриття корпусу або стороннього втручання в його конструкцію під час огляду не встановлено; накладну № 192 від 07.03.2026, в якій зазначений одержувач та платник за підсилювач мультичастотний «Удав А10» - ОСОБА_9 , ціна - 180000 гривень (том № 2 а.к.п. 70-83);
- протоколом огляду від 05.04.2026, згідно з яким в приміщенні тимчасового робочого місця ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, каб. 56, у присутності двох понятих, за участі представника потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 оглянуто засіб радіоелектронної боротьби (РЕБ) «Удав А10» із заводським номером № НОМЕР_4; блок живлення із заводським номером № НОМЕР_11 та комплектом кабелів підключення, виробництва ТОВ «УкрМТ Компані» та сумку камуфляжного кольору, які опечатані паперовими склейками. Під час проведення огляду свідок ОСОБА_11 повідомив, що засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4), блок живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплект кабелів підключення та сумку камуфляжного кольору 15.09.2025 на підставі акту приймання передачі № 6 було передано з ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира частини ОСОБА_27 , які в подальшому були передані начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 . Також свідок ОСОБА_11 зазначив, що засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4), блок живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплект кабелів підключення та сумка камуфляжного кольору перебувають у тому ж стані, якими були на момент отримання від ТОВ «УкрМТ Компані» (том № 2 а.к.п. 88-90);
- копією акту технічного стану військового майна № 4 від 05.05.2026, згідно з яким технічний стан засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» з блоком живлення та його комплектуючими відповідає технічному стану ІІ категорії (том № 2 а.к.п. 93-94); 
- висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/105-26/3680-ТВ від 08.04.2026, згідно з яким ринкова вартість бувшого у використанні комплексу РЕБ (радіоелектронної боротьби) «Удав А10» виробництва ТОВ «УкрМТ Компані» в повній комплектації виробника, станом на 07.03.2026, могла становити 207000,00 гривень (том № 2, а.к.п. 103-108);
-копією наказу командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України (з основної діяльності) від 15.04.2026 № 155/нод «Про результати службового розслідування», відповідно до якого встановлено, що командир роти РЕБ ОСОБА_3 , будучі військовою службовою особою, зловживаючи службовим становищем, перебуваючи поблизу м.Білозерське Покровського району Донецької області, привласнив військове майно, яке перебуває на обліку військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, а саме засіб РЕБ «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11) вартістю 230000 гривень, які в березні 2026 року продав через платформу «Prom.ua» представнику ТОВ «УкрМТ Компані». Вказані дії молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , які виразились у привласненні військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем іншого військового майна, вчиненого в умовах воєнного стану,містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України (том № 2, а.к.п. 126-131); 
-копією акту прийому-передачі товару від 15.09.2025 № 6, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрМт Компані» в особі директора ОСОБА_21 , що діє на підставі Статуту, передало військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира військової частини ОСОБА_27 пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 133); 
-копією акту внутрішнього переміщення основних засобів від 17.09.2025, відповідно до якого начальник складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 передав, а начальник відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 прийняв пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 134); 
- копією акту технічного стану військового майна № 14 від 17.09.2025, згідно з яким технічний стан засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) та його комплектуючими відповідає технічному стану І категорії (том № 2 а.к.п. 135-136); 
-копією акту приймання-передачі основних засобів від 17.09.2025, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрМт Компані» в особі директора ОСОБА_21 , на підставі акту приймання-передачі товару від 15.09.2025 передав, а начальник складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 прийняв пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 137-138); 
-копією інвентаризаційного опису необоротних актів військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від 12.12.2025, згідно з яким встановлено, що на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України перебуває засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» з блоком живлення, яким присвоєно інвентаризаційний номер НОМЕР_12 (том № 2 а.к.п. 152-153);
-копією акту службового розслідування від 10.04.2026 № 2384/148-8, відповідно до якого встановлено, що командир роти РЕБ ОСОБА_3 , будучі військовою службовою особою, зловживаючи службовим становищем, перебуваючи поблизу м.Білозерське Покровського району Донецької області, привласнив військове майно, яке перебуває на обліку військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, а саме засіб РЕБ «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11) вартістю 230000 гривень, які в березні 2026 року продав через платформу «Prom.ua» представнику ТОВ «УкрМТ Компані». Вказані дії молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , які виразились у привласненні військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем іншого військового майна, вчиненого в умовах воєнного стану,містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України (том № 2, а.к.п. 154-163);
-копією акту введення в експлуатацію основних засобів військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від 17.09.2025, відповідно до якого засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» з блоком живлення, який перебуває у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України, введено в експлуатацію. Під час перевірки військового майна недоліків не виявлено, майно справне та придатне до використання. Технічний стан засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» та блоку живлення відповідає ІІ категорії (том № 2, а.к.п. 166-167); 
-листом командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України № 2384/3339 від 28.02.2026, відповідно до якого, з метою проведення тестування засобу РЕБ «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11), вказаний засіб РЕБ переміщено в м. Білозерське Покровського району Донецької області, де виконує завдання особовий склад військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (том № 2, а.к.п. 171);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по особовому складу) № 303 від 23.09.2024, відповідно до якого молодшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (том № 2, а.к.п. 207); 
-речовими доказами.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 410 КК України, як такі, що виразилися у привласненні військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем іншого військового майна, вчиненого в умовах воєнного стану. 
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. 
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
У відповідності до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Стаття 22 КПК України передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд у відповідності до ч. 6 зазначеної статті КПК, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом також відповідно до положень ч. 2 ст. 22 КПК України забезпечено рівність прав сторін кримінального провадження на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, та всебічно, повно й неупереджено досліджені всі надані сторонами докази.
Враховуючи фундаментальний принцип кримінального процесу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи положення ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у тому числі виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладений виключно на слідчого та прокурора та, у встановлених КПК випадках, - на потерпілого, і аж ніяк не на суд.
За змістом ст. 19 Конвенції суд контролює дотримання державами - сторонами Конвенції взятих на себе зобов`язань. Питання щодо допустимості доказів у справі, це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, буде справедливим (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», рішення від 9 червня 1998 року у справі «Тейксера де Кастро проти Португалії).
Гарантування права на справедливе здійснення правосуддя є однією з правових основ демократичного суспільства, ігнорування цього права не може виправдати поставлену мету (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Делькур проти Бельгії»).
Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
В той же час слід зауважити, що згідно ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено підстав для визнання доказів недопустимими.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені достатні докази, які «поза розумним сумнівом» вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Доводи сторони захисту і самого обвинуваченого ОСОБА_3 , на яких вони наполягали під час всього судового розгляду кримінального провадження, про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, оскільки в ході судового розгляду кримінального провадження не було доведено належними та допустимими доказами факту передачі вказаного засобу РЕБ з блоком живлення у розпорядження саме ОСОБА_3 , а також визначення останнього відповідальною особою за зберігання вказаного пристрою, суд вважає неспроможними та не може прийняти до їх уваги, так як вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказівв суді при розгляді справи та спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на наступне.
Так, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ТХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувався, та було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2025 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-ІХ, з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Відповідно до витягу із наказу командувача десантно-штурмових військ Збройних сил України (по особовому складу) від 23.09.2024 № 303, ОСОБА_3 призначено на посаду командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ч. 1 ст. 364КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції та постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Таким чином, ОСОБА_3 , в розумінні вимог ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ч. 1 ст. 364КК України, є військовослужбовцем, який обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій, будучи військовою службовою особою, тобто суб`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем та проходячи службу на посаді командира роти радіоелектронної боротьби, військовослужбовці зобов`язані сумлінно виконувати військовий обов`язок та захищати незалежність і територіальну цілісність України.
Згідно з ст.ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами Збройних Сил України. До військового майна належать усі види озброєння, бойова та інша техніка, спеціальні засоби, засоби зв`язку та радіоелектронної боротьби тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна та не може перебувати у приватній власності.
Згідно з ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 76 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир роти зобов`язаний знати стан озброєння, бойової техніки та іншого військового майна роти, забезпечувати їх зберігання, правильну експлуатацію та своєчасне обслуговування, не допускати їх псування та втрати.
Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців» від 10.12.1991 № 2022-ХІІ, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну державі внаслідок невиконання або неналежного виконання службових обов`язків. За шкоду, заподіяну розкраданням, знищенням, умисним псуванням або незаконним відчуженням майна, а також у разі його незаконного продажу, військовослужбовець несе повну матеріальну відповідальність у розмірі завданих збитків.
Як встановлено положеннями ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, зберігати ввірене їм майно та не допускати дій, що завдають шкоду боєздатності підрозділу, в якому вони проходять військову службу.
Факт перебування засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з блоком живлення (заводський номер НОМЕР_13) у розпорядженні саме обвинуваченого ОСОБА_3 , який було передано до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, військовослужбовцем якої є обвинувачений, для проведення лабораторного тестування в бойових умовах, а також винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні вказаного у вироку злочину підтверджуються послідовними показами допитаних безпосередньо в суді представника потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_12 .
Так, представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий, жодних стосунків з ним він не має. В 2025 році військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України на безоплатній основі був переданий засіб радіоелектронної боротьби « Удав А10 », який був прийнятий на підставі акту прийому передачі на поставлений на баланс військової частини із присвоєнням інвентарного номеру. Вказаний засіб РЕБ був переданий начальнику складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 на відповідальне зберігання. В подальшому даний засіб РЕБ, на підставі акту внутрішнього переміщення основних засобів, було передано начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 , оскільки військова частина НОМЕР_5 Збройних Сил України перебуває у безпосередньому підпорядкуванні у військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. Приблизно у березні-квітні 2026 року, точної дати він не пам`ятає, за вказівкою начальника відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 , військове майно - засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» в установленому порядку, який перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, у зв`язку із службовою необхідністю, було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , для проведення технічних досліджень ефективності його використання Які документи складались під час передачі засобу РЕБ підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України йому не відомо. Після надходження до військової частини запиту ДБР щодо надання пакету документів щодо засобу РЕБ «Удав А10» стало відомо про те, що командир роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків привласнив засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який в подальшому продав. 
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий, стосунків не має. 15.09.2025 від благодійної організації ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України надійшов засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який був поставлений на баланс військової частини та в подальшому переданий відповідальній особі військової частини - ОСОБА_11 для відповідального зберігання. Вказаний засіб РЕБ був в технічно справному стані. 17.09.2025 на підставі акту внутрішнього переміщення засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» був переданий 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, оскільки військова частина НОМЕР_3 Збройних Сил України є підрозділом забезпечення військовим озброєння вказаного корпусу та має право на передачу військового майна. Вказаний вище засіб РЕБ був переданий начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 для проведення перевірки, так як на той час вказаний РЕБ був не кодифікованим. Згодом йому стало відомо про те, що вищезазначений засіб РЕБ було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, а саме начальнику відділу РЕБ ОСОБА_3 для тестування в бойових умовах. 12.03.2026 керівництво військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від керівництва корпусу дізналося про те, що РЕБ «Удав А10» був проданий через онлайн платформу « Prom.ua » тій особі, яка безоплатно його передала військовій частині.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий, стосунків не має. 15.09.2025 від благодійної організації ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України надійшов засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10», який був поставлений на баланс військової частини та переданий йому для відповідального зберігання. 17.09.2025 на підставі акту внутрішнього переміщення засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» був переданий 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме начальнику відділу РЕБ ОСОБА_12 . З часом йому стало відомо про те, що вказаний РЕБ було передано до підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для тестування в бойових умовах.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вона не була знайома до вказаних подій, жодних стосунків не має. 06.03.2026 до неї звернувся керівник ТОВ «УкрМТ Компані» ОСОБА_14 та повідомив, що передивляючись онлайн платформу «Prom.ua» він побачив оголошення щодо продажу третіми особами засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» за ціною 190000 гривень, виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані». ОСОБА_14 зазначив, що йому незнайомі люди, які здійснюють продажу вказаного пристрою та попрохав допомоги, щоб розібратися в даній ситуації, на що вона погодилась. В свою чергу вона запросила свого знайомого ОСОБА_16 , який розбирається у засобах радіоелектронної боротьби, щоб останній виступив у якості покупця. Після чого ОСОБА_17 зв`язався з продавцями вищезазначеного пристрою та попрохав здійснити відео огляд даного РЕБ. Через деякий час продавцем було направлено ОСОБА_18 відео огляд засобу РЕБ, на якому було видно серійні номери пристрою. Після перегляду вказаного відеозапису ОСОБА_15 з`ясував, що даний засіб РЕБ на підставі листа-звернення було подаровано військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України. Після чого вони з ОСОБА_15 прийняли рішення про необхідність покупки даного засобу РЕБ. ОСОБА_14 видав ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 190000 гривень та вони поїхали за вказаною в оголошенні адресою у м. Павлоград Дніпропетровської області. Приїхавши разом з ОСОБА_20 за вказаною адресою, їх зустріли двоє чоловіків, серед яких був обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого вони пройшли до офісного приміщення, де ОСОБА_3 та ще одна особа зробили їм презентацію засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10». Процес огляду пристрою вона знімала на свій мобільний телефон. В ході спілкування обвинувачений не казав, що даний пристрій крадений. ОСОБА_3 себе позиціонував у якості виробника даного засобу РЕБ, зазначав, що він співпрацює з військовою частиною НОМЕР_3 Збройних Сил України, пропонував проїхати на випробування пристрою, а також зазначав, що на замовлення він може виготовити і інші модифікації РЕБ більшого діапазону. Після презентації вказаного засобу РЕБ, вона зазначила ОСОБА_3 , що у них є лише 180000 гривень, на що останній погодився зробити знижку. ОСОБА_3 були передані грошові кошти в сумі 180000 гривень, на що обвинувачений на ім`я ОСОБА_16 видав видаткову накладну та підписав особисто - ОСОБА_3 . Після чого вони забрали засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» та поїхали до м. Харкова, де повідомили військову частину НОМЕР_3 Збройних Сил України про те, що вказаний засіб РЕБ перебуває у виробника - ТОВ «УкрМТ Компані». Фото та відео матеріали зустрічі з обвинуваченим та подальшого придбання у ОСОБА_3 засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10», виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані», нею були передані до ДБР.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні зазначив про те, що він є засновником та керівником ТОВ «УкрМТ Компані», яка займається виготовленням засобів радіоелектронної боротьби. З обвинуваченим ОСОБА_3 він незнайомий, жодних стосунків не має. 06.03.2026 переглядаючи оголошення на онлайн платформі «Prom.ua» він побачив оголошення щодо продажу засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» за ціною 190000 гривень, виробником якого є ТОВ «УкрМТ Компані». Йому стало цікаво, яким чином на вказаній платформі здійснюється продаж його продукції, оскільки жодних оголошень на вказаній платформі він не розміщував. Він попрохав розібратися з цим питання ОСОБА_22 . Через деякий час ОСОБА_22 надала йому відео огляду засобу РЕБ, який продавався невідомими особами на онлайн платформі «Prom.ua», оглянувши який, він побачив серійні номери та зрозумів, що це засіб РЕБ виготовлений його компанією. Перевіривши серійний номер даного пристрою по базі, він з`ясував, що вказаний РЕБ він передавав у якості гуманітарної допомоги військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України. Після чого він прийняв рішення щодо перешкоджання продажу військового майна, у зв`язку з чим попрохав ОСОБА_22 та її знайомого ОСОБА_23 поїхати до м. Павлограда Дніпропетровської області подивитися, що там відбувається та, за можливості, придбати засіб РЕБ «Удав А10», надавши останнім свої особисті кошти в сумі 190000 гривень. Наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила, що оглянутий ними засіб РЕБ відповідає тому, який був зображений на відеозаписі. Після чого ОСОБА_24 придбав вказаний засіб РЕБ «Удав А10» зі знижкою, а саме за 180000 гривень.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий, жодних стосунків не має. На початку березня 2025 року до нього звернулась знайома ОСОБА_22 , яка попрохала зв`язатися з невстановленими особами стосовно продажу засобу РЕБ «Удав А10» відповідно до оголошення, розміщеного на онлайн платформі «Prom.ua», оскільки він має знання в цій сфері, на що він погодився. Він зателефонував продавцю даного пристрою та попрохав надіслати фото РЕБ та відео його огляду. Після перегляду фото та відеозапису огляду даного пристрою, з`ясувалося, що це засіб РЕБ «Удав А10», виробником якого є засновник ТОВ «УкрМТ Компані» ОСОБА_14 . 07.03.2026 він разом з ОСОБА_22 виїхали на зазначену в оголошенні адресу, а саме: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, з метою придбання засобу РЕБ. Приїхавши на місце, їх зустріли дві особи чоловічої статі, серед яких був обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого вони пройшли до офісного приміщення, в якому перебувала незнайома йому особа жіночої статі, де ОСОБА_3 продемонстрував їм засіб РЕБ «Удав А10», який в подальшому він придбав за готівкові кошти в сумі 180000 гривень, надані ОСОБА_25 . Грошові кошти передавав особисто в руки ОСОБА_3 , який надав йому видаткову накладну, підписавши її. На питання ОСОБА_22 , обвинувачений зазначив, що даний засіб РЕБ він придбав на замовлення військових, які його не викупили, тому і продає цей пристрій. 
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні зазначив про те, що він проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. З обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий, жодних стосунків не має. У вересні 2025 року до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від ТОВ «УкрМТ Компані» на безоплатній основі було передано засіб радіоелектронної боротьби « Удав А10 », який в подальшому було поставлено на баланс військової частини. Даний засіб РЕБ не використовувався в бойовій обстановці та не був кодифікованим. Він не розумів як ним користуватися, тому прийняв рішення надати цей засіб РЕБ начальнику відділу РЕБ 7 корпусу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 для встановлення придатності та перевірки функціонування пристрою, про що було складено акт внутрішнього переміщення між військовими частинами. В подальшому від працівників поліції він дізнався стосовно продажу засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10». Зі слів начальника відділу РЕБ 7 корпусу військової частини ОСОБА_12 йому стало відомо, що ним вказаний пристрій був переданий начальнику роти РЕБ НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 для використання в бойовій обстановці.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив про те, що він проходить військову службу на посаді начальника відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, з обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий, останній є його підлеглим, відносини між ними сугубо службові. У вересні 2025 року йому зателефонував виробник засобів радіоелектронної боротьби - керівник ТОВ «УкрМТ Компані» та запропонував на безоплатній основі передати військовій частині, в якій він проходить військову службу, автомобільний транспорт та засіб РЕБ. В свою чергу він його зконтактував з військовими військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, якою в подальшому на підставі акту було отримано автомобіль та засіб РЕБ «Удав А10» у якості благодійної допомоги. В подальшому вказаний засіб РЕБ було постановлено на баланс військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України. Оскільки на той час такі засоби РЕБ не мали кодифікації у Збройних Сил України та не використовувались в бойових умовах, командиром військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України було прийнято рішення про передачу йому вказаного засобу РЕБ для проведення лабораторного тестування, щоб впевнитися у його працездатності, про що був складений акт прийому-передачі військового майна, де він поставив свій підпис. Враховуючи відсутність законного механізму для тимчасової передачі військового майна з однієї військової частини до іншої, він після узгодження з командиром корпусу, надав усне розпорядження про передачу засобу РЕБ «Удав А10» до НОМЕР_7 бригади військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, де проходить військову службу обвинувачений ОСОБА_3 , для проведення тестування вказаного пристрою в бойовій обстановці. 12.03.2026 йому зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила про те, що переданий військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України у якості благодійної допомоги засіб РЕБ «Удав А10» було продано ОСОБА_3 особисто їй. Після проведеної перевірки на предмет наявності в підрозділі та на складах вказаного засобу РЕБ, була встановлена його відсутність.
Суд вважає покази представника потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_12 об`єктивними, правдивими та незалежними, оскільки вони не пов`язані ніякими відносинами з обвинуваченим, під час розгляду кримінального провадження не було встановлено фактів того, що представник потерпілого ОСОБА_7 , а також свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_12 мають неприязне ставлення до ОСОБА_3 та можуть оговорювати його. Допитані представник потерпілого та вищевказані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, давали покази під присягою, їх покази отримані в порядку визначеному Законом, співпадають між собою, не суперечать іншим зібраним доказам, тому підстав недовіряти показам представника потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_12 , сумніватися в їх об`єктивності, недостовірності немає. 
В силу вимог ст. 84 КПК України покази представника потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_12 є процесуальним джерелом доказів і тому, як один із процесуальних доказів покладені в основу обвинувального вироку. 
Крім того, доводи сторони захисту і самого обвинуваченого ОСОБА_3 спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: 
-листом командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України № 2384/3260, відповідно до якого 15.09.2025 військовою частиною НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира військової частини підполковника ОСОБА_27 був отриманий на безоплатній основі від ТОВ «УкрМТ Компані» в особі директора ОСОБА_21 , засіб РЕБ «Удав 10» з блоком живлення, заводські номери - № НОМЕР_4 (засіб РЕБ) та № НОМЕР_11 (блок живлення), виробництва компанії ТОВ «УкрМТ». Вищевказана модель засобу, на той час - 15.09.2025, була тестовим зразком, який відповідав актуальним параметрам, але не проходив кодифікацію та не мав підтвердження ефективності. В смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме в Покровському районі Донецької області, виконує завдання військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка має лабораторне обладнання, для перевірки засобів РЕБ. Для проведення тестувань та перевірки в умовах близьких до бойових вищевказаний РЕБ з блоком живлення було передано командиру роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_3 , для перевірки в смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України, а саме в Покровському районі Донецької області. 12.03.2026 на адресу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України надійшло повідомлення від ТОВ «УкрМТ Компані» про те, що засіб РЕБ «Удав 10» з блоком живлення, заводські номери - № НОМЕР_4 (засіб РЕБ) та № НОМЕР_11 (блок живлення) ними був придбаний на відкритій онлайн платформі «Prom.ua». За результатами проведеної перевірки виявлено відсутність вищевказаного засобу РЕБ з блоком живлення в смузі виконання завдань військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України (том № 2, а.к.п. 11);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2026, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 , у присутності двох понятих, за сукупністю ознак зовнішності, а саме: формою та рисами обличчя, очей, носа, формою брів та за загальним зовнішнім виглядом впізнала чоловіка, зображеного на фото № 2, як чоловіка на ім`я ОСОБА_3 , з яким вона особисто зустрічалась 07.03.2026 у місті Павлоград Дніпропетровської області під час придбання засобу РЕБ «Удав 10». На фото № 2 зображений ОСОБА_3 (том № 2, а.к.п. 25-30);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2026, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за сукупністю ознак зовнішності, а саме: формою та рисами обличчя, очей, носа, формою брів та за загальним зовнішнім виглядом впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як чоловіка на ім`я ОСОБА_3 , з яким він особисто зустрічався 07.03.2026 у місті Павлоград Дніпропетровської області під час придбання засобу РЕБ «Удав 10». На фото № 3 зображений ОСОБА_3 (том № 2, а.к.п. 31-36);
-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.04.2026 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 добровільно надала належний їй мобільний телефон марки «Iphone 17 Pro» s/n НОМЕР_8 та в подальшому використовуючи технічний засіб - ноутбук марки «DELL Vostro 15 300» самостійно здійснила копіювання з пам`яті мобільного телефону відеозаписів із назвою: IMG-8322, IMG -8323 , IMG-8324, IMG-8325, IMG-8330, IMG-8332, IMG-8334 на цифровий носій інформації - оптичний CD-диск. На вказаних відеозаписах зафіксовано обставини зустрічі, перебування в офісному приміщенні та огляд засобу РЕБ «Удав 10», а також спілкування з особою, яка представилась як « ОСОБА_28 » та іншими невстановленими особами (том № 2, а.к.п. 40-46);
-протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею та оптичним носієм інформації - CD-диском з відеозаписами, які переглянуто та досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд оптичного носія інформації - CD-диска, який вилучений в ході проведення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису з належного свідку ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Iphone 17 Pro» s/n НОМЕР_8 , на якому містяться 7 відеофайлів у форматі «mp4» із назвами, а саме: IMG-8322, тривалістю 06 секунд; IMG-8323, тривалістю 03 секунди; IMG-8324, тривалістю 03 секунди; IMG-8325, тривалістю 14 секунд; IMG-8330, тривалістю 01:02 хвилина; IMG-8332, тривалістю 57 секунд; IMG-8334, тривалістю менше 1 секунди.
Так, під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8322 зафіксовано як двоє чоловіків, перебуваючи в приміщенні офісного типу, нахились над сумкою камуфляжного кольору, яка розміщена на підлозі, та спільно переміщують її. Чоловік, що перебуває ліворуч, одягнений у куртку-пуховик чорного кольору стьобаного типу, темні штани, взуття чорного кольору; статура струнка, волосся коротке з виголеними скронями. Обличчя чоловіка частково відображене у кадрі. За зовнішніми ознаками (риси обличчя, статура, зріст, стрижка) вказаний чоловік схожий на ОСОБА_3 . Чоловік, що перебуває праворуч у куртку темно-сірого кольору, темні штани, взуття чорного кольору; коротке волосся є невстановленою особою.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8323 зафіксовано тих самих двох чоловіків, які перебувають у тому ж приміщенні та стоять один до одного та спільно тримають і розглядають сумку камуфляжного кольору. Чоловік ліворуч (струнка статура, коротке волосся з виголеними скронями), за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_3 , тримає сумку за нижню частину; чоловік праворуч - тримає сумку за верхню частину. Обличчя обох осіб відображено у кадрі. 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8324 зафіксовано зйомку крупним планом відкриту сумку камуфляжного кольору. У кадрі видно, що сумка є порожньою. 
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8325 зафіксовано чоловіка, який одягнутий в куртці-пуховику чорного кольору, який тримає та демонструє блок живлення у металевому корпусі чорного кольору, показуючи задню панель із двома охолоджувальними вентиляторами. Обличчя чоловіка в цій частині відеозапису не відображене. За ознаками одягу та статурою зазначена особа чоловічої статі є схожою на ОСОБА_3 . В другій частині відеозапису кут зйомки спрямований донизу, у кадрі видно ноги двох осіб: одна - у чорних штанах та взутті чорного кольору; інша - у темних штанах та взутті чорного кольору. Наприкінці відеозапису у кадрі з`являється чоловік у толстовці чорного кольору, темних штанах та взутті чорного кольору, який тримає сумку камуфляжного кольору.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8330 зафіксовано зйомку засобу радіоелектронної боротьби зеленого кольору, який знаходиться на столі. На металевій пластині корпусу вказаного пристрою чітко вбачається заводський (серійний) номер «НОМЕР_4», виконаний методом гравіювання. На бічній поверхні корпусу розміщено наліпку з діапазонами частот: «1,8-2,0 ГГц, 2,0-2,2 ГГц, 2,2-2,4 ГГц, 2-4,2,6 ГГц, 2,6-2,8 ГГц». На окремій пластині нанесено маркування моделі «А10». На корпусі вбачаються написи: «НЕ КЛАСТИ МЕТАЛ НА КРИШКУ», «НЕ СІДАТИ», «НЕ ВМИКАТИ В ПРИМІЩЕННІ», «НЕ ЗАНУРЮВАТИ У ВОДУ», «НЕ ВМИКАТИ ПРИ ПОШКОДЖЕННІ», «ПРИ НЕСПРАВНОСТІ ЗВЕРНУТИСЬ ДО СЕРВІСУ», «САМОСТІЙНО НЕ ВСКРИВАТИ», а також QR-код виробника. Зйомка послідовно охоплює всі сторони пристрою: нижню частину з охолоджувальним вентилятором (на корпусі вентилятора вбачається напис «24V 80W»), бокові поверхні, верхню купольну антенну частину. В кадрі фіксуються руки осіб, що маніпулюють із пристроєм. Обличчя жодної з осіб на відеозаписі в повному обсязі не відображені.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8332 встановлено як знімається панель керування РЕБ та підключення блоку живлення у металевому корпусі чорного кольору. На панелі читаються написи: «АВАРІЯ ІНВЕРТОРА», «ЗАПОБІЖНИК», «ВМИКАННЯ ЗАРЯДА АКБ», «ВМИКАННЯ», «ВИХІД ДА РЕБ», «USB». Розміщені: роз`їм промислового типу круглої форми синього кольору; роз`єми чорного кольору, кнопки синього та червоного кольорів, індикатор зеленого кольору, роз`їм типу ІЕС, дисплей. Далі знімається внутрішній простір порожньої сумки камуфляжного кольору та кабель у гофрованій оболонці чорного кольору з роз`ємами синього та помаранчевого кольорів. Також на даному відеозапису зафіксовано двох осіб: чоловік у куртці пуховику чорного кольору, який тримає кабель к гофрованій оболонці, який за зовнішніми ознаками є схожим на ОСОБА_3 . Поруч частково відображено другу особу - рука та плече в одязі оливкового кольору. Обличчя осіб в повному обсязі не відображені.
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8334 встановлено двох чоловіків, які стоять поруч із автомобілем сріблястого кольору. На задньому плані видно будівлю цегляного типу з вивіскою червоного кольору з написами «ОРЕНДА», «ПРОДАЖ». Чоловік, що стоїть спиною до камери (ліворуч), одягнений в куртку оливкового кольору, джинси синього кольору, взуття чорного кольору. Чоловік, що стоїть обличчям до камери (праворуч), одягнений в куртку-пуховик чорного кольору, темні штани, взуття чорного кольору, в руках тримає предмет, схожий на мобільний телефон, який за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_3 (том №2, а.к.п. 47-56); 
-протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею та оптичним носієм інформації - CD-диском з відеозаписами, які переглянуто та досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд оптичного носія інформації - CD-диска, наданий свідком ОСОБА_9 , на якому містяться 9 файлів із назвами: графічний файл IMG_8312 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8313 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8314 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8315 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_8316 у форматі «jpg»; графічний файл IMG_7885 у форматі «jpg»; відеозапис IMG_8317 у форматі «мр4», тривалістю менше 01:56 хвилина; документ «01_2626_977_дск» у форматі «pdf», обсягом 23 аркуші; документ «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25» у форматі «pdf», обсягом 17 аркушів.
Так, під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8312», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», у верхньому рядку зазначено найменування контакту « ОСОБА_28 » з абонентським номером « НОМЕР_10 ». Дата листування - 06.03.2026 о 10:32 годині. В полі переписки зафіксовано факт надсилання файлу із назвою «Договір ФОП ОСОБА_3 УДАВ.doc ».
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8313», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», у верхньому рядку зазначено найменування контакту « ОСОБА_28 » з абонентським номером « НОМЕР_10 ». Дата листування - 06.03.2026 о 10:33 годині. В полі переписки зафіксовано факт надсилання двох файлів формату «pdf» із назвами: «01-2626_977_дск», обсягом 23 аркуші та «Перспективні засоби РЕБ б.д. 01.10.25», обсягом 17 аркушів. Цього ж дня, тобто 06.03.2026, о 16:25 годині зафіксовано аудіо дзвінок тривалістю 1 хвилина.
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8314», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», де зафіксовані відомості продовження діалогу, відображеного на попередньому графічному файлі. В полі переписки зафіксовано, що 06.03.2026 о 16:25 годині відбувся аудіо дзвінок тривалістю 7 секунд; повідомлення наступного змісту: «++» та «Дякую!». О 17:19 годині пересланий відеозапис тривалістю 01:56 хвилина із відображенням обладнання, розміщеного на столі. У повідомленнях, що супроводжують відеозапис, зафіксованого коментар наступного змісту: «Там повний комплект, модуль, АКБ, кабель живлення та пульт керування», «І рюкзак для АКБ». У відповідь на даний коментар зазначено: «Так, я бачу. Шик!», «Командир сказав, що бере…».
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_8315», що є знімком екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджера «WhatsApp», де зафіксовані відомості продовження діалогу, відображеного на попередніх графічних файлах. В полі переписки зафіксовано повідомлення: «Я можу приїхати завтра десь о третій», «Зможете відвантажити?». 06.03.2026 о 18:28 зафіксовано аудіо дзвінок тривалістю 1 хвилина; о 18:53 - посилання на картку «Google Maps». Далі зафіксовано переписку від 07.03.2026: «Запізнюючь щонайменше на годину», у відповідь «Я вже на місці чекаю на Вас».
Під час перегляду відеозапису із назвою IMG-8317 відображено блок живлення у металевому корпусі чорного кольору, встановлений на столі. На його передній панелі розміщені: роз`їм промислового типу Ceeform круглої форми синього кольору, кнопки синього та червоного кольорів, роз`їм типу ІЕС, цифровий дисплей прямокутної форми, написи «АВАРІЯ ІНВЕРТОРА», «ЗАПОБІЖНИК», «ВМИКАННЯ ЗАРЯДА АКБ», «ВМИКАННЯ», «ВИХІД ДА РЕБ», «USB». Поряд з блоком живлення на столі розміщено камуфляжну сумку та кабелі у гофрованій ізоляційній оболонці чорного кольору. Далі зйомка переміщується на засіб радіоелектронної боротьби зеленого кольору, встановлений на столі. На металевій планці нижньої частини корпусу пристрою чітко читається заводський (серійний) номер «НОМЕР_4». На верхній панелі корпусу розміщено наліпку з діапазонами частот: «1,8-2,0 ГГц, 2,0-2,2 ГГц, 2,2-2,4 ГГц, 2-4,2,6 ГГц, 2,6-2,8 ГГц». На окремій пластині нанесено маркування моделі «А10». На корпусі вбачаються написи: «НЕ КЛАСТИ МЕТАЛ НА КРИШКУ», «НЕ СІДАТИ», «НЕ ВМИКАТИ В ПРИМІЩЕННІ», «НЕ ЗАНУРЮВАТИ У ВОДУ», «НЕ ВМИКАТИ ПРИ ПОШКОДЖЕННІ», «ПРИ НЕСПРАВНОСТІ ЗВЕРНУТИСЬ ДО СЕРВІСУ», «САМОСТІЙНО НЕ ВСКРИВАТИ». На бічній поверхні корпусу нанесено маркування моделі «А10». 
Під час перегляду графічного файлу із назвою «IMG_7885», що є знімком екрану сторінки інтернет магазину «Prom.ua», на якому відображено оголошення про продаж товару під назвою «Система РЕБ «Удав А10» проти FPV та Mavic-дронів», продавець - «REW PARTS», стан товару - «Новий», вартість - 190000 гривень. На вказаному знімку відображено засіб РЕБ зеленого кольору, встановлений на блоці живлення у металевому корпусі чорного кольору, який за зовнішніми ознаками відповідає вилученому в рамках кримінального провадження пристрою «Удав А10» з серійним номером «НОМЕР_4» (том №2, а.к.п. 58-68);
- протоколом огляду від 01.04.2026 з фото-таблицею до нього, згідно з яким в приміщенні тимчасового робочого місця ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, каб. 56, у присутності двох понятих гр. ОСОБА_9 добровільно надав для огляду та подальшого вилучення: засіб радіоелектронної боротьби (РЕБ) «Удав А10», який являє собою технічний виріб у вигляді металевого корпусу прямокутної форми із заокругленою верхньою частиною типу купола, пофарбованого у зелений колір. Конструкція корпусу є цільною, виконана із металу, з вірною поверхнею, без видимих слідів розкриття або стороннього втручання; Блок живлення з трьома кабелями та сумкою камуфляжного забарвлення. Блок живлення являє собою окремий технічний пристрій прямокутної форми, виконаний у металевому корпусі чорного кольору. Корпус блоку живлення має жорстку конструкцію з рівними гранями та кутами, з`єднання елементів корпусу здійснено за допомогою гвинтових кріплень, які рівномірно розташовані по периметру. Ознак розкриття корпусу або стороннього втручання в його конструкцію під час огляду не встановлено; накладну № 192 від 07.03.2026, в якій зазначений одержувач та платник за підсилювач мультичастотний «Удав А10» - ОСОБА_9 , ціна - 180000 гривень (том № 2 а.к.п. 70-83);
- протоколом огляду від 05.04.2026, згідно з яким в приміщенні тимчасового робочого місця ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, каб. 56, у присутності двох понятих, за участі представника потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 оглянуто засіб радіоелектронної боротьби (РЕБ) «Удав А10» із заводським номером № НОМЕР_4; блок живлення із заводським номером № НОМЕР_11 та комплектом кабелів підключення, виробництва ТОВ «УкрМТ Компані» та сумку камуфляжного кольору, які опечатані паперовими склейками. Під час проведення огляду свідок ОСОБА_11 повідомив, що засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4), блок живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплект кабелів підключення та сумку камуфляжного кольору 15.09.2025 на підставі акту приймання передачі № 6 було передано з ТОВ «УкрМТ Компані» до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира частини ОСОБА_27 , які в подальшому були передані начальнику відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 . Також свідок ОСОБА_11 зазначив, що засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4), блок живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплект кабелів підключення та сумка камуфляжного кольору перебувають у тому ж стані, якими були на момент отримання від ТОВ «УкрМТ Компані» (том № 2 а.к.п. 88-90);
- копією акту прийому-передачі товару від 15.09.2025 № 6, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрМт Компані» в особі директора ОСОБА_21 , що діє на підставі Статуту, передало військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі командира військової частини ОСОБА_27 пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 133);
-копією акту приймання-передачі основних засобів від 17.09.2025, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрМт Компані» в особі директора ОСОБА_21 , на підставі акту приймання-передачі товару від 15.09.2025 передав, а начальник складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 прийняв пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 137-138); 
-копією акту введення в експлуатацію основних засобів військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від 17.09.2025, відповідно до якого засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» з блоком живлення, який перебуває у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України, введено в експлуатацію. Під час перевірки військового майна недоліків не виявлено, майно справне та придатне до використання. Технічний стан засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» та блоку живлення відповідає ІІ категорії (том № 2, а.к.п. 166-167); 
- копією інвентаризаційного опису необоротних актів військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України від 12.12.2025, згідно з яким встановлено, що на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України перебуває засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» з блоком живлення, яким присвоєно інвентаризаційний номер НОМЕР_12 (том № 2 а.к.п. 152-153); 
- копією акту технічного стану військового майна № 14 від 17.09.2025, згідно з яким технічний стан засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) та його комплектуючими відповідає технічному стану І категорії (том № 2 а.к.п. 135-136); 
-копією акту внутрішнього переміщення основних засобів від 17.09.2025, відповідно до якого начальник складу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_11 передав, а начальник відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України ОСОБА_12 прийняв пристрій радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11) у кількості 1 одиниці, вартістю 230000 гривень (том № 2, а.к.п. 134); 
- листом командира військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України № 2384/3339 від 28.02.2026, відповідно до якого, з метою проведення тестування засобу РЕБ «Удав А10» (серійний номер НОМЕР_4) з блоком живлення (серійний номер НОМЕР_11), вказаний засіб РЕБ переміщено в АДРЕСА_3 , де виконує завдання особовий склад військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (том № 2, а.к.п. 171);
-копією акту службового розслідування від 10.04.2026 № 2384/148-8, відповідно до якого встановлено, що командир роти РЕБ ОСОБА_3 , будучі військовою службовою особою, зловживаючи службовим становищем, перебуваючи поблизу м.Білозерське Покровського району Донецької області, привласнив військове майно, яке перебуває на обліку військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, а саме засіб РЕБ «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11) вартістю 230000 гривень, які в березні 2026 року продав через платформу «Prom.ua» представнику ТОВ «УкрМТ Компані». Вказані дії молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , які виразились у привласненні військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем іншого військового майна, вчиненого в умовах воєнного стану,містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.
Більш того, суд звертає увагу і на пояснення самого ОСОБА_3 , надані останнім в ході проведення службового розслідування, відповідно до яких останній зазначив, що у вересні 2025 року йому було передано старшим офіцером відділу РЕБ штабу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України капітаном ОСОБА_30 засіб РЕБ «Удав А10» в н.п. Вербки для перевірки в майстерні РЕБ роти РЕБ на його працездатність та ефективність, без актів технічного стану та акту приймання-передачі, як демо-версію зазначеного засобу. Після чого ним було проведено ряд випробувань та перевірок, в ході яких вищевказаний РЕБ показав себе з найгірної сторони, неефективним та непридатних для використання у військових цілях, про що він доповів начальнику відділу РЕБ штабу військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України. Після випробувань даний пристрій знаходився в майстерні РЕБ на протязі 6 місяців нікому непотрібний. В кінці лютого 2026 року в його підрозділі було пошкоджено влучанням FPV-дронів транспортний засіб «VW T5», а також вийшли з ладу інший автомобіль та бензогенератори на позиціях, у зв`язку з чим ним було прийнято рішення відкрити збір коштів в «Монобанк» для закриття потреб роти. Так як збір коштів проходив дуже повільно та недостатньо успішно, а допомоги від керівництва та держави не слід очікувати, ним було прийнято рішення реалізувати засіб РЕБ «Удав А10», який пилився на поличці в його майстерні на протязі 6 місяців, був не облікованим і на його думку демо-версією. В березні 2026 року він реалізував засіб РЕБ «Удав А10» через «Prom.ua», після чого були закриті всі фінансові питання його підрозділу, а саме зроблено ремонт пошкодженого транспортного засобу «VW T5»; ремонт іншого транспортного засобу та 5 одиниць бензогенераторів, здійснено закупівлю комплектуючих для нового засобу РЕБ, а також за допомогою зібраних коштів в «Монобанк» здійснено купівлю нового автомобіля для підрозділу. Свою вину ОСОБА_3 не убачав, оскільки не знав, що засіб РЕБ «Удав А10» перебував на обліку у військовій частині. Реалізація вказаного РЕБ не мала наміру незаконно заволодіти майно або отримати особисту вигоду (том № 2, а.к.п. 154-163).
Суд констатує, що матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про те, що складений за результатами службового розслідування акт сторона захисту або безпосередньо обвинувачений ОСОБА_3 оскаржували до керівництва вищого рівня або до суду, висновки якого могли би спростувати факт привласнення ОСОБА_3 , як військовою службовою особою, військового майна, зловживаючи службовим становищем, в умовах воєнного стану.
Також, суд зауважує, що як вбачається з відеозаписів, наданих свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які досліджені та переглянуті в судовому засіданні за участі учасників кримінального провадження, вбачається, що презентацію та подальшу реалізацію засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з комплектуючими: блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплектом кабелів підключення, які були упаковані в сумку камуфляжного кольору, який перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, свідку ОСОБА_9 здійснював безпосередньо ОСОБА_3 . 
Вказане підтвердили також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні 22.06.2026, за участі всіх учасників судового провадження, в тому числі захисника та обвинуваченого. 
Окрім цього, суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, ані під час досудового розслідування, ані під час розгляду судом кримінального провадження не ставили під сумнів належність зображення саме ОСОБА_3 на даних відеозаписах та не заявляли суду, що дані відеозаписи є монтажем.
Таким чином, суд дійшов висновку, що на переглянутих в суді відеозаписах, де зафіксовано процес презентації та подальшого продажу ОСОБА_3 свідку ОСОБА_9 засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з комплектуючими: блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплектом кабелів підключення, які були упаковані в сумку камуфляжного кольору, який перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, зображений саме обвинувачений ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на тому, що засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» керівництвом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України йому не передавався, а зазначений РЕБ у вересні 2025 до приміщення офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де його дружина займається підприємницькою діяльністю - продажем комплектуючих до РЕБ, дронів, принесли двоє чоловіків, одягнутих у цивільний одяг, у яких він його придбав за ціною 50000 гривень, тому він і не міг здогадуватися, що це було військове майно. 
Однак, така версія обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи все вище встановлене та викладене, не знайшла об`єктивного підтвердження у судовому засіданні і судом розцінюється як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. 
Інші доводи щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, як і недопустимість доказів вини ОСОБА_3 стороною захисту не висувалися та не оспорювалися. 
Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи всі обставини переміщення засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4) з комплектуючими: блоком живлення (заводський номер НОМЕР_11), комплектом кабелів підключення, які були упаковані в сумку камуфляжного кольору, між підрозділами військових частин, які встановлені під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає поза всяким розумним сумнівом доведеним, що ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, отримав за розпорядженням начальника відділу РЕБ військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України для проведення лабораторного тестування, в умовах воєнного стану, використовуючи своє службове становище командира роти та зловживаючи наданими йому службовими повноваженнями щодо доступу до ввіреного військового майна, привласнив ввірений йому комплект засобу радіоелектронної боротьби «Удав А10» з серійним (заводським) номером «НОМЕР_4», що є військовим майном та перебуває на балансі військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України,із особистою зацікавленістю подальшої реалізації. 
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відкидаючи твердження сторони захисту щодо визнання окремих доказів по даному кримінальному провадженню недопустимими, суд виходить з того, що відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, в силу ст. 85 КПК України суд вважає усі докази вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, зібрані в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, допустимими і належними доказами.
Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності події злочину, але така позиція обвинуваченого ОСОБА_3 спростовується вищенаведеними та дослідженими судом доказами в їх сукупності, та всією хронологією подій. Крім того суд не знаходить достовірною версію захисту про непричетність обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки така позиція жодними конкретними доказами в судовому засіданні не підтвердилася, як і викладені захистом доводи щодо неналежності та недопустимості доказів по зазначеному кримінальному провадженню.
З огляду на вищевикладене, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 410 КК України, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, захисник та обвинувачений, як зазначено вище, оцінюють і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність, системність та об`єктивність даних.
Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеність вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення кримінального правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення надала суду можливість ухвалити обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 , суд належним чином перевірив та встановив, що зазначені доводи судом розцінюються лише як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 .
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України зроблено з дотриманням вимог КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до норм Закону.
Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).
Узагальнюючи, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення. 
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину не визнав, раніше не судимий, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не має на утриманні непрацездатних осіб, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, з 02.03.2015 по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, приймав участь під час проведення на території України Антитерористичної операції, з 24.02.2022 по теперішній час приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час участі в Антитерористичній операції був нагороджений державною відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції» та подякою Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «За високу професійну майстерність та зразковий вишкіл, продемонстровані під час проведення параду військ у місті Києві з нагоди 25-ї річниці Незалежності України», під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Хрест Військова честь», а також нагрудним знаком Міністра оборони України «За зразкову службу», за місцем проходження військової служби характеризується позитивно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено та на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Зокрема, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Термін - «явно несправедливе покарання» - означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст.12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретних кримінальних правопорушень, враховуючи їх характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.
При призначенні покарання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів. 
У справах «Ювченко та інші проти України» від 09.04.2020 та «Скачкова та Рижа проти України» від 16.07.2020 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справах «Белане Надь проти Угорщини» від 13.12.2016 та «Садоха проти України» від 11.07.2019 Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно з ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з положеннями ч. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст. 65 КК України, враховує вищенаведені обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження, позицію прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, який з 02.03.2015 по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, приймав участь під час проведення на території України Антитерористичної операції, з 24.02.2022 по теперішній час приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час участі в Антитерористичній операції був нагороджений державною відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції» та подякою Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «За високу професійну майстерність та зразковий вишкіл, продемонстровані під час проведення параду військ у місті Києві з нагоди 25-ї річниці Незалежності України», під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Хрест Військова честь», а також нагрудним знаком Міністра оборони України «За зразкову службу», а отже, маючи військову підготовку та досвід проходження військової служби в Збройних Силах України, повинен був бути корисним під час відбиття наступу противника в умовах воєнного стану, однак ОСОБА_3 вибрав інший шлях та, будучі військовою службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, привласнив військове майно - засіб РЕБ «Удав А10» з блоком живлення, належний військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України, який в подальшому продав, однак вказаний засіб РЕБ міг використовувати під час виконання своїх обов`язків як військовослужбовця, відбиваючи постійні атаки безпілотних літальних апаратів, якими країна агресор постійно атакує територію України, зокрема Дніпропетровщину. Разом з тим, суд також враховує і поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він хоча і висловив жаль з приводу ситуації, яка склалась, проте, винуватість під час судового розгляду не визнав, не розкаявся, відповідних висновків для себе не зробив, вважаючи, що його дії не носили протиправного характеру, тобто у повній мірі не усвідомив протиправність своєї поведінки, враховуючи, що спричинена матеріальна шкода потерпілій стороні - військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України відшкодована шляхом повернення майна - засобу РЕБ «Удав А10» з блоком живлення (розписка від 05.04.2026), вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак, враховуючи його заслуги перед Батьківщиною та відшкодування потерпілій стороні заподіяної шкоди шляхом повернення майна, в межах, санкції ч. 4 ст. 410 КК України, наближеної до мінімальної. 
При цьому, при визначенні такої міри покарання судом у повній мірі враховується суспільна небезпечність діяння, а саме, що злочин посягає на встановлений порядок несення військової служби, який у час воєнного стану вимагає більш серйозного ставлення до дотримання такого порядку, та обвинувачений ОСОБА_3 , в силу займаної посади, мав першочергово забезпечувати потреби армії, а не зловживаючи службовим становищем привласнювати військове майно, яке в подальшому реалізував іншим особам. Натомість допущена обвинуваченим протиправна, кримінально карана поведінка навпаки порушує порядок несення військової служби, визначений відповідними законами та статутами, яких мають додержуватися усі військовослужбовці, незалежно від займаної посади. 
На переконання суду, протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 суттєво знижує рівень військової дисципліни та боєготовність Збройних Сил України, що в умовах сьогодення є критично неприпустимим, а тому уникнення обвинуваченим покарання фактично сформує негативну думку інших військовослужбовців щодо необхідності суворого дотримання порядку проходження служби.
Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, оскільки судом не встановлено правових підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.ст. 69, 75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, з огляду на наступне.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.
Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Системне тлумачення норм статті 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.
Водночас, з огляду на положення ст. 75 КК України законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, але й інші обставини справи.
При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, застосування ст. 75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень указаної категорії в теперішніх умовах є неприпустимим.
Тобто, звільнення осіб від відбування покарання з випробуванням військовослужбовця за вчинення кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за вчинення кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відсутність належного реагування держави, зокрема суду, під час призначення покарання за вчинення військовослужбовцями кримінальних правопорушень під час дій військового стану (збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України) нівелює визначену ст.ст. 50, 65 КК України мету призначення покарання та може призвести до збільшення рівня злочинності у військах, зниження рівня дисципліни та підриву боєготовності військових підрозділів, захисту незалежності та територіальної цілісності України, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства в цілому та держави.
Окрім цього, стороною захисту також не наведено переконливих мотивів наявності підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті.
Враховуючи вищевикладене, суд не убачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 положень ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки звільнення від відбування покарання з випробуванням не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.
Зазначене у своїй сукупності свідчить про суттєво підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, оскільки вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану представляють значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах суспільства негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану.
Значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежить від обґрунтованості його призначення і реалізації.
На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 , буде покарання у виді позбавлення волі із його реальним відбуттям, однак наближене до мінімальної санкції ч. 4 ст. 410 КК України, оскільки воно відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Також, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, судом при постановленні вироку слід обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Ті види покарань, які застосовуються як додаткові, крім штрафу і конфіскації майна, можуть призначатися й тоді, коли вони не вказані в санкції закону. В такому разі рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, має містити посилання на статтю Загальної частини КК України, якою передбачено умови та порядок застосування цього виду покарання. 
Позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу як вид покарання не зазначається у санкціях норм Особливої частини КК України і застосовується за рішенням суду. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 52 і ст. 54 КК України це покарання є додатковим і може бути застосоване судом лише щодо особи, засудженої за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, із наведенням у вироку відповідних мотивів.
Враховуючи те, що проходячи військову службу за контрактом, ОСОБА_3 станом на теперішній час має військове звання офіцерського складу - «старший лейтенант» та вчинив особливо тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби в період, коли на території України введено воєнний стан, суд вважає за необхідне застосувати до останнього вимоги ст.ст.52, 54 КК України, а саме: призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення військового звання - старший лейтенант, оскільки не призначення додаткового покарання ОСОБА_3 буде суперечити інтересам суспільства і держави. 
Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили - залишити колишнім, строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 2228,50 гривень.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. 
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Відповідно до вимог статті 54 КК України позбавити  ОСОБА_3  військового звання офіцерського складу - «старший лейтенант».
Строк відбування покарання  ОСОБА_3  рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід  ОСОБА_3  у виді особистого зобов`язання залишити колишнім до набрання вироком законної сили.

Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Речові докази (постанови слідчого від 01.04.2026):
- засіб радіоелектронної боротьби «Удав А10» (заводський номер НОМЕР_4), блок живлення (заводський номер НОМЕР_13), комплект кабелів підключення та сумку камуфляжного кольору, які передані на зберігання потерпілій стороні - військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі начальника складу ОСОБА_11 (розписка від 05.04.2026, (том № 2 а.к.п. 92)- залишити військовій частині  НОМЕР_3 Збройних Сил України в особі начальника складу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- CD-R диск № CMFP64OBE10055020 з графічними файлами, відеозаписом та документами, наданими свідком ОСОБА_31 та CD-R диск № CMFP64OBE10055021 з відеозаписами, наданими свідком ОСОБА_10 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя:          ОСОБА_1