Справа № 171/81/22
2/171/654/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

23 липня 2026 року    м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Мигалевича В.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровної Н.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 , 
представника відповідача ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -ВСТАНОВИВ:
До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що в шлюбі з ОСОБА_2 не перебувала, але мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при реєстрації свідоцтва про народження відповідач сам зазначив своє батьківство та підтвердив кровне споріднення між ним та дітьми. Позивачка проживає разом з дітьми та самостійно їх виховує, вони повністю перебувають на її утриманні, відповідач мешкає окремо, уникає виховання дітей, достатньої матеріальної допомоги не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку в край скрутне матеріальне становище. Старший син ОСОБА_4 навчається в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на денній формі навчання, тому не має можливості працевлаштуватись та самостійно себе забезпечувати. Син ОСОБА_5 навчається в Зеленодольському ліцеї №1, тому також не має можливості себе забезпечувати. Донька ОСОБА_6 , є неповнолітньою дитиною, та навчається в Зеленодольському ліцеї №1. Позивачкі не вистачає коштів на гідне утримання, лікування та духовний, фізичний розвиток дітей, так як з батьком дітей не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дітей, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Хоруженко Н.В..
Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Хоруженко Н.В. від 04.02.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 справу розподілено судді Мигалевичу В.В..
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2024 року справу було призначено до розгляду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 справу розподілено судді Ліпчанському С.М..
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.2025 року справу було призначено до розгляду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026 року справу розподілено судді Мигалевичу В.В..
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2026 року справу було призначено до розгляду.
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2026 року провадження по справі «171/81/22 у частині позовної вимоги про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2022 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-х років, було закрито. 
У судовому засіданні позивач позов підтримала, зазначила, що має трьох дітей, які потребують фінансової допомоги, оскільки вони самостійно себе забезпечувати не мають змоги у зв`язку з навчанням, молодша донька є неповнолітньою дитиною, а відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає тому позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач у судовому засідання зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу, не погоджується про стягнення з нього аліментів на навчання дитини у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки після досягнення дитиною повноліття це не передбачається діючим законодавством.
Представниця відповідача підтримала думку відповідача.
Заслухав позивача, відповідача та його представниці, дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справ і вирішення спору по суті, зазначає таке.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 23.10.2001 року, актовий запис №88, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 27.01.2004 року, актовий запис №14, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 13.04.2006 року, актовий запис №34, ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки виданої Дніпровським державним аграрно-економічним університетом №512 від 13.09.2021 року, встановлено, що ОСОБА_4 є здобувачем вищої освіти 3 курсу денної форми навчання факультету водогосподарської інженерії та екології, навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб (наказ №2817 від 10.09.2021 року), період навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» освітньо-професійної програми «Екологія» спеціальності 101 «Екологія» з 01.09.2021 року по 30.06.2023 року.
Відповідно до довідки наданої Українським державним університетом науки і технологій № 001294 від 19.12.2024 року, ОСОБА_5 є студентом 3 курсу денної форми навчання за контрактом, термін навчання з 09.09.2022 року по 30.06.2026 року.
Відповідно до довідки виданої Донецьким національним медичним університетом № 163-ст від 02.09.2024 року, встановлено, що ОСОБА_6 є здобувачкою вищої освіти 1 курсу факультету фармації та стоматології, спеціальність 221, стоматологія, очної форми навчання, за кошти державного (регіонального) бюджету.
В судовому засідання були досліджені докази надані відповідачем 30.06.2026 року, а саме довідки про доходи та копії медичних документів, з яких можна зробити висновок, що відповідач має можливість сплачувати аліменти.
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків, що передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України).
Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Із системного аналізу ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23-х років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06.08.2018 у справі №748/2340/17.
Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Верховний Суд в постанові від 13.04.2021 у справі №308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
При цьому, суд зауважує, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Оцінюючи сукупність наданих сторонами доказів, матеріальне становище сторін, дітей, характер та тривалість навчання дитини, наявність у відповідача постійного офіційного доходу, який дозволить йому сплачувати аліменти, а також враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що законодавством України не передбачено стягнення аліментів у розмірі «не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, оскільки для повнолітніх дітей, які продовжують навчання (до 23 років), мінімальний розмір аліментів у частці від прожиткового мінімуму не встановлений законом, а суд визначає їх у твердій грошовій сумі чи частці від доходу залежно від матеріального стану сторін та дитини.
Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця починаючи з 18.01.2022 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23-х років, та аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 18.01.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.
У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн..
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 18.01.2022 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23-х років.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 18.01.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн..
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24.07.2026 року.

Суддя | В. В. Мигалевич