Справа № 163/672/25  Провадження №33/802/701/26 | Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
| Доповідач: Денісов  В. П.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Кунєвої З.Ю., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо неї,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 43 447 (сорок три тисячі чотириста сорок сім) гривень 43 копійки.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665.60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона як директор ТОВ «Сантрейд Авто» (код ЄДРПОУ 44639169), під час митного оформлення товару «Вантажний автомобіль…» вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 43 447 (сорок три тисячі чотириста сорок сім) гривень 43 копійки, шляхом подання митному органу сертифікату з перевезення товару EUR.1 PL/MF/AS 045551, який є підробленим та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митній декларації типу IM40ДЕ:№23UA205170011873U7, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що вона п`ять разів подавала клопотання про відкладення розгляду справи, зазначаючи, що немає об`єктивної можливості прибути до суду особисто та перебуває у процесі пошуку адвоката. Посилається на те, що Волинська митниця прийняла сертифікат під час митного оформлення без жодних зауважень. Також зазначає, що відповідь митних органів Республіки Польща не містить встановлення особи, яка виготовила або підмінила документ, висновку про фактичну країну походження вантажного автомобіля. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
ОСОБА_1  в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча належним чином та завчасно повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням від 17.07.2026 (а.с.147). Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило.
А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, яка заперечувала апеляційну скаргу і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та розглянув справу без її участі, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Так, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суддя мотивував своє рішення тим, що упродовж перебування справи на розгляді суду ОСОБА_1 у семи випадках на призначені судові засідання подавала клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, а саме у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи, пошуком адвоката для захисту своїх прав і бажанням приймати особисту участь у судовому засіданні. 
Разом з тим, жодного разу ОСОБА_1 до суду на розгляд справи не з`явилась, угоди з адвокатом про надання правової допомоги не представила, письмових пояснень по суті протоколу не надала, доказів на підтвердження об`єктивних обставин неможливості з`явитись до суду також не надала. При цьому, упродовж усього цього часу ОСОБА_1 мала достатньо часу і реальну можливість реалізувати своє право на захист.
З врахуванням вказаних обставин, суддя прийшов до обґрунтовано висновку, що така процесуальна поведінка ОСОБА_1 має ознаки зловживання наданими їй законом процесуальними правами та розцінена судом, що спрямована на безпідставне затягування розгляду справи, а тому правильно було відмовлено в задоволенні клопотання.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Як встановлено місцевим судом, факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» товарів «транспортні засоби...» і випуск їх у вільний обіг підтверджується копіями митних декларацій типу ІМ40ДЕ: №№ 23UA205170021233U7, 23UA205170021234U6, 23UA205170022148U3.
Так, декларування вказаних товарів здійснювала ОСОБА_1 , яка водночас на той час і на дату складання протоколу про порушення митних правил була керівником фірми отримувача товару ТОВ «Сантрейд Авто», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та роздруківкою з АІС «Податковий блок» по суб`єкту ЗЕД. 
Крім того, у графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), при цьому преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№PL/MF/AS1495086, PL/MF/AS1495218, PL/MF/AS1495113, у яких органом їх видачі зазначено митницю в Варшаві Республіки Польща.
Вказані обставини в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюються.
Згідно відповіді на запит Держмитслужби, листом №1401-ІОА.4331.48.2023 від 09.05.2024 Податкова Адміністрація у м.Варшава Республіки Польща повідомила, що перевірка сертифікатів з перевезення товару EUR.1, серед яких вищевказаний сертифікат, показала, що митні органи не підтверджують автентичність і достовірність цих сертифікатів, вони фальшиві.
У зв`язку з надходженням вказаної відповіді, митним органом встановлено, що зазначені у сертифікаті EUR.1 товари не мають преференційного походження відповідно до положень Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Для здійснення контрольно-перевірочних заходів щодо платника податків ТОВ «Сантрейд Авто» у відповідності до положень статей 345-354 МК України запропоновано скерувати відповідні матеріали до Рівненської митниці (місцем реєстрації товариства).
Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
З диспозиції ст.485 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Місцевий суд обґрунтовано визнав, що відповідь митних органів Республіки Польща здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.5 ч.1 ст.352 МК України, ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований.
Крім того, у зв`язку з вказаними обставинами Рівненською митницею було проведено документальну невиїзну перевірку, згідно акту вказаної перевірки №2/25/7.13-19/44639169 від 17.01.2025 встановлено порушення ТОВ «Сантрейд Авто» під час декларування товару за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 23UA205170021233U7, 23UA205170021234U6, 23UA205170022148U3, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита та ПДВ на загальну суму 182 564,05 грн.
На підставі доказів того, що переміщення в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» і випуск у вільний обіг товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікату з перевезення товару EUR.1, видача якого за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а тому в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує апелянт в своїй апеляції, немає.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо неї – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов