Справа № 485/1331/26
Провадження № 2/485/863/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У липні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Венера Фінанс") через підсистему "Електронний суд" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 31 березня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Авіра Груп" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №134095, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8 000,00 грн. строком на 90 днів зі сплатою процентів за користування кредитом.
19 грудня 2025 року між ТОВ "ФК "Венера Фінанс" та ТОВ "ФК "Авіра Груп" укладено договір факторингу №19122025/2, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 11 513,60 грн
Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 20 лютого 2026 року становить 11 513,60 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 513,60 грн. - заборгованість за процентами.
Позивач просить стягнути з відповідача 11 513,60 грн. заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Пархомчук С.В. у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечень немає.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання шляхом вручення повідомлення члену сім"ї (матері), про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
За наявності умов, визначених у частині 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України.
Дослідивши докази справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 31 березня 2025 року між ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ОСОБА_1 укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №134095 згідно з умовами якого сума кредиту 8 000,00 гривень; строк кредитування 90 днів; дата погашення кредиту 28.06.2025; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 262,8% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,72% (процентів) на добу; тип процентної ставки фіксована; за послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, надання інформації, довідок, що пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, юридичне оформлення клієнт сплачує товариству 25% від суми фінансового кредиту; проценти за користування кредитом - плата за користування клієнтом кредитним коштами, яка нараховується товариством щоденно на фактичний залишок заборгованості в межах строку кредитування, згідно п.1.3 цього договору. Даний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору /а.с.7-12/.
Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 134095 від 31 березня 2025, який є невід`ємною частиною договору, зазначено графік розрахунків.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ "ФК "Авіра Груп", ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 134095 від 31 березня 2025 року, ідентифікований ТОВ "ФК "Авіра Груп". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор KL8601, дата відправки ідентифікатора позичальнику 31.03.2025, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор 380660175313 /а.с.16/.
Згідно підтвердження ТОВ "Профітгід" щодо здійснення переказу грошових коштів, 31 березня 2025 року на платіжну картку номер НОМЕР_1 перераховано кошти на суму 8 000,00 грн., платник ТОВ "ФК "Авіра Груп", призначення платежу: видача кредиту #134095 /а.с.29/. 
Згідно з випискою з особового рахунка за договором № 134095 від 31 березня 2025, станом на 20 лютого 2026 року, ОСОБА_1 має загальну заборгованість в розмірі 11 513,60 гривень, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8 000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 3 513,60 грн. /а.с.14/.
19 грудня 2025 року між ТОВ "ФК "Венера Фінанс" та ТОВ "ФК "Авіра Груп" було укладено договір факторингу №19122025/2, згідно якого до ТОВ "ФК "Венера Фінанс" перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором №134095, боржник ОСОБА_1 /а.с.17-19/.
Згідно з п.2.1. договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 4.1. Договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до договору факторингу.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19122025/2 від 19 грудня 2025 року до ТОВ "ФК "Венера Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №134095, загальна сума заборгованості - 11 513,60 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8 000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 3 513,60 грн. /а.с.20/.
Вимогу позивача від 20 березня 2026 року про виконання зобов`язань за кредитним договором новому кредитору, ОСОБА_1 залишив без виконання /а.с.13/.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, видав відповідачу кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором, натомість відповідач допустив порушення зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у встановлений у договорі строк, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 513,60 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором.
З урахуванням вищезазначених обставин, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
Згідно з частиною 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 09/04/2026 від 09 квітня 2026 року, укладеного з Адвокатським бюро "Пархомчук та партнери" /а.с.21-22/, та акт про отримання правової допомоги від 01 вересня 2026 року, яким передбачено надання наступних послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ "ФК "Венера Фінанс" та відповідачем в рамках кредитного договору 0,5 годин на суму 1500 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 3 години на суму 9000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг "Єдиного державного реєстру судових рішень" щодо процесуального статусу судової справи 1,5 години на суму 4500 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції на суму 500 грн., всього на суму 15 500 грн. за 5 годин (з розрахунку 3000,00 вартість однієї години) /а.с.50/; платіжну інструкцію №5142 від 01 вересня 2026 року на суму 15 500 грн /а.с.46/; рахунок № 01.09.2026-126 /а.с.47/.
Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн не відповідають засадам реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд, вважає, що у даній справі обґрунтованим є розмір витрат на правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ "ФК "Венера Фінанс" заборгованість по кредитному договору №134095 від 31 березня 2025 року у розмірі 11 513,60 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 513,60 грн - заборгованість за процентами, а також 6 662, 40 грн. судових витрат, з яких 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 2 662,40 грн. судового збору.
Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера Фінанс" (код ЄДРПОУ 43561872) заборгованість за кредитним договором № 134095 від 31 березня 2025 року у розмірі 11 513,60 грн (одинадцять тисяч п`ятсот тринадцять гривень 60 копійок), з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 513,60 грн - заборгованість за відсотками, а також 6 662,40 грн (шість тисяч шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судових витрат, з яких 4 000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 2 662,40 грн - судовий збір.
У задоволенні решти вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 15.09.2026.