ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/5075/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Костенко Г.В., 
за участю: секретаря судового засідання – Козак А.К. 
позивача – ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), 
представника відповідача – Воронько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків директора Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної (військової) адміністрації від 23.03.2026 №32-о Про звільнення із займаної посади державного службовця ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу моніторингу довкілля та поводження з відходами Управління природокористування та моніторингу довкілля Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації або на рівнозначній посаді, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний стаж державної служби;
- стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.04.2026 по дату винесення судового рішення. 
Обґрунтовуючи позовні вимог, позивач зазначає, що вважає протиправним Наказ Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної (військової) адміністрації від 23.03.2026 №32-о Про звільнення із займаної посади державного службовця ОСОБА_1 , яким його звільнено, оскільки, на думку позивача, його звільнено з порушенням встановленого законом порядку та процедури.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
19.05.2026 представник Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної (військової) адміністрації надіслав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 було призначено на посаду у 2023 році, відповідно до вимог Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі — Закон № 389), тобто строково, без проведення конкурсу, до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Наказом від 30 жовтня 2025 року № 45-о було утворено відділ організаційної роботи, правового забезпечення та управління відходами та відділ забезпечення реалізації державної політики шляхом ліквідації відділу моніторингу довкілля та поводження з відходами та зміною функціональних повноважень та штатної чисельності Управління забезпечення реалізації державної політики та організаційної роботи. Тобто відповідно до нової структури та штатного розпису Департаменту передбачалась можливість призначення начальника відділу шляхом призначення на нову посади категорії "Б"" в порядку переведення, відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" або призначення відповідно до вимог статті 10 Закону № 389. 
Оскільки Позивача у справі – ОСОБА_1 було прийнято на посаду без проведення конкурсу, на час дії військового стану, то вимоги щодо переведення на рівнозначну посаду на нього не розповсюджувались відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 10 Закон № 389 (не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування). У Департаменті на час ознайомлення з повідомленням про скорочення, була наявна одна вакантна посада, то Позивачу було запропоновано зайняти, як виняток, іншу, нижчу посаду відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей в іншому структурному підрозділі Департаменту з іншими функціональними обов`язками. ОСОБА_1 було запропоновано після звільнення обійняти, без проходження процедури спеціальної перевірки, в Департаменті вакантну посаду нижчого рівня – категорії "В" (класифікаційний код посади 24-VІІ-2) та зазначено посадові обов`язки за запропонованою посадою. В повідомленні про проведення скорочення Позивачу було надано час для прийняття рішення та повідомлення про прийняте рішення Департаменту до 10.03.2026. Після сплину строку попередження про майбутнє скорочення, Позивача було звільнено з займаної посади з виплатою відповідних грошових сум, в тому числі у розмірі двох посадових окладів. Служба управління персоналом Департаменту здійснює аналіз документів щодо державного службовця за наявними матеріалами особової справи. Позивачу у справі вручене повідомлення про заплановане скорочення, про що є відмітка про ознайомлення в Повідомлені - 16.02.2026. Оскільки Позивача призначено на посаду відповідно до вимог Закону № 389, то на нього не розповсюджуються гарантії, немає можливості запропонувати держслужбовцю іншу рівнозначну або нижчу посади держслужби, як того вимагає стаття 87 Закону України "Про державну службу" 10.12.2015 № 889-VIII. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у заявах по суті справи.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, дійшов наступних висновків.
Наказом директора Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації від 20.11.2023 №70-о ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу моніторингу довкілля та поводження з відходами управління природокористування та моніторингу довкілля Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації (далі – Департамент) з 21.11.2023.
Керівництвом Департаменту 13.02.2026 позивачу під розпис ознайомлено з наказом від 13.02.2026 №48 Про скорочення чисельності та штату державних службовців, зміну істотних умов державної служби та можливе наступне вивільнення державних службовців Департаменту.
Після цього, 16.02.2026 ОСОБА_1 надано письмове повідомлення про зміну істотних умов державної служби, згідно якому, мене попереджено про зміни істотних умов праці внаслідок скорочення граничної чисельності державних службовців Департаменту, зміни структури та штатного розпису.
Згідно вказаному повідомленню, ОСОБА_1 запропоновано зайняти рівнозначну посаду начальника відділу організаційної роботи, правового забезпечення та управління відходами Управління забезпечення реалізації державної політики та організаційної роботи.
У подальшому 26.03.2026 ОСОБА_1 ознайомлено з наказом від 23.03.2026 №32-о Про звільнення із займаної посади державного службовця ОСОБА_1 , згідно якому мене звільнено з посади начальника відділу моніторингу довкілля та поводження з відходами Управління природокористування та моніторингу довкілля Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації 31.03.2026, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".
Зазначений наказ відповідача від 23.03.2026 №32-о позивач вважає протиправним, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
При вирішені спору суд виходить із того, що спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Частинами першою - третьою статті 5 Закону № 889-VIIІ встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Частиною п`ятою статті 22 Закону № 889-VIII (у редакції Закону № 117-IX) передбачено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VIII, державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.
Згідно із частиною першою статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:
1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;
1-1) ліквідація державного органу;
2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;
3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;
4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
За змістом частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII (у редакції на момент надіслання позивачеві попередження про наступне звільнення), суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
Як установлено судом, відповідач, дотримуючись процедури, передбаченої ст. 87 Закону №889-VIII, листом "Повідомлення про зміну істотних умов державної служби" від 16.02.2026 Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації попередив ОСОБА_1 про звільнення та запропонував, як виняток, іншу, нижчу посаду відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей в іншому структурному підрозділі Департаменту з іншими функціональними обов`язками. В повідомленні про проведення скорочення Позивачу було надано час для прийняття рішення та повідомлення про прийняте рішення Департаменту до 10.03.2026. Після сплину строку попередження про майбутнє скорочення, Позивача було звільнено з займаної посади з виплатою відповідних грошових сум, в тому числі у розмірі двох посадових окладів.
Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем дотриманий обов`язок щодо попередження та надання пропозиції рівнозначної посади.
Однак за закінченням вказаного терміну, згоди про переведення на обрану з Переліку посаду ОСОБА_1 так і не надав.
Оскільки Позивача у справі – ОСОБА_1 було прийнято на посаду без проведення конкурсу, на час дії військового стану, то вимоги щодо переведення на рівнозначну посаду на нього не розповсюджувались відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 10 Закон № 389 (не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування).
ОСОБА_1 призначено на посаду відповідно до вимог Закону № 389, то на нього не розповсюджуються гарантії, немає можливості запропонувати держслужбовцю іншу рівнозначну або нижчу посади держслужби, як того вимагає стаття 87 Закону України "Про державну службу" 10.12.2015 № 889-VIII. 
Згідно зі ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. 
Законодавством примусова праця заборонена. Позивач у справі станом на 10.03.2026 не надав письмової згоди щодо призначення його на посаду та виконання посадових обов`язків, визначених класифікацією посад Департаменту, як посада категорії "В" (класифікаційний код посади 24-VІІ-2). 
Наявність вакантних посад в Департаменті категорії "Б" передбачає інший порядок призначення, оскільки призначення на такі посади без проведення спеціальної перевірки не здійснюється.
Відповідно до частини 2 статті 41 Закону України "Про державну службу" переведення державних службовців здійснюється лише за згодою державного службовця.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження; доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, не спростовані позивачем, крім того, не доведено порушення порядку звільнення у зв`язку з відсутністю згоди позивача на переведення у встановлений строк.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що наказ Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації від 23.03.2026 №32-к "Про звільнення із займаної посади державного службовця ОСОБА_1 " складений у відповідності до вимог чинного законодавства, відтак не є протиправним та скасуванню не підлягає.
Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення "Бендерський проти України", судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації (вул. Капітана В. Кісельова, 1, м. Полтава, код ЄДРПОУ 38719424) про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 20 серпня 2026 року.

Головуючий суддя | | Г.В. Костенко