Справа № 569/5006/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П.,
учасники справи в судове засідання не з`явились, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі ЄУН 569/5006/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2026 року позовну заяву задоволено. 
До суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі ЄУН 569/5006/26, в якій заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 червня 2026 року заява передана для розгляду судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Заяв та клопотань по суті заяви від сторін до суду не надходило.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.07.2025 з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . (а.с. 24) У зв`язку із продовженням співпраці між тими самими сторонами 28.11.2025 укладено Додаткову угоду № 2037733547 до Договору № 42649746 від 01.07.2025 (а.с. 33)
На підтвердження витрат про надання правничої допомоги представником позивача подано звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 42649746 про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року.(а.с. 12)
Разом з тим, заявником не надано суду платіжної інструкції, квитанції, касового документа чи іншого належного доказу, який би підтверджував фактичну сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» коштів за надану професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 7 000 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При цьому, суд зауважує, що надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі № 910/2158/23.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. є завищеними та не в повному обсязі підтверджені належними доказами.
Разом з тим, з урахуванням наданих доказів щодо обсягу виконаної представником роботи, характеру та складності справи, суд вважає обґрунтованим та співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.
При цьому суд враховує, що відсутність платіжної інструкції сама по собі не свідчить про безумовну відсутність права на відшкодування витрат, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України розподілу підлягають також витрати, які підлягають сплаті відповідною стороною. Разом з тим, заявником не надано достатніх доказів для підтвердження саме заявленого до стягнення розміру 7 000 грн, що зумовлює необхідність визначення судом розумного та співмірного розміру таких витрат.
Таким чином, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись статтями 2, 76-82, 133, 134, 137, 138, 141, 142, 258, 259, 263-268, 270 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі ЄУН 569/5006/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112, ЄДРПОУ 42649746;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя   Ольга БАЛАЦЬКА