Справа №551/415/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2026 р.  селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого – судді Рябченка В.В., секретаря – Кирди Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2026 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 23497,90 гривень, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30 серпня 2017 року між нею та відповідачем, Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб, який було розірвано 20.07.2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави.
В період шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син – ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач сплачує аліменти на його утримання на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно Судового наказу від 07.06.2022 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави.
Дитина має діагноз – помірна розумова відсталість з аутистичними проявами поведінки, які потребують постійного догляду та лікування, що підтверджується висновками лікарів, але відповідач в додаткових витратах на дитину участі не приймає, аліменти сплачує у незначному розмірі та допускає заборгованість. 
Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування сина одноразово в розмірі 23497,90 гривень та покласти на нього судові витрати по справі. 
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. 
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, надав письмовий відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки обґрунтовуючи свої заперечення на позов тим, що додані позивачкою чеки на придбання ліків, одягу та предметів харчування неналежної якості, з яких не можливо встановити товар, суму та дату придбання, товари, придбані за цими чеками не відносяться до спеціального харчування, частина товару та ліків не може бути використана дитиною, придбання вказаних позивачкою товарів та ліків покривається аліментами які він сплачує і заборгованість по сплаті яких у нього відсутня станом на 28.05.2026 року, у зв`язку з цим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 01.12.2017 року (а.с.18). 
30 серпня 2017 року між позивачкою та відповідачем, Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб, який було розірвано 20.07.2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави.
Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
ОСОБА_3 має діагноз – помірна розумова відсталість з аутистичними проявами поведінки, які потребують постійного догляду та лікування, що підтверджується висновками лікарів, але відповідач в додаткових витратах на дитину участі не приймає, аліменти сплачує у незначному розмірі та допускає заборгованість. 
Позивачка стверджує, що аліменти у розмірі 3635,25 грн. не є необхідною та достатньою сумою для розвитку дитини, цих коштів не вистачає на найнеобхідніші речі для сина, але відповідач не дає дитині більше коштів, ніж ті, що стягуються за судовим наказом, не купує ні одяг, а ні їжу, не витрачає коштів на його розвиток та розваги тощо, не приймає жодної участі у додаткових витратах, які необхідні, у тому числі, через стан здоров`я 
ОСОБА_4 якості доказів понесених витрат надані товарні чеки на придбання ліків та товарів для дитини, а також суду надана медична документація про стан здоров`я дитини ( а.с. 20-31, 32-72), про що було зазначено у позові.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).
На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, предметом розгляду даної справи є правовідносини стосовно стягнення з батька, який проживає окремо від дитини, додаткових витрат на дитину.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 545/819/18 Верховним Судом зазначено, що аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
При розгляді даної справі , суд аналізуючи надані сторонами докази та позицію учасників справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, при цьому суд враховує матеріальний стан відповідача, який має іншу сім`ю та на утриманні якого перебуває малолітня донька – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та непрацездатна дружина – ОСОБА_6 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 185 СК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації – АДРЕСА_2 ,, додаткові витрати одноразово на лікування сина в розмірі 11750,00 ( одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, в задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, через Шишацький районний суд Полтавської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у випадку коли сторони були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко