Справа № 202/2027/26
Провадження № 2/202/3249/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

05 серпня 2026 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпра в складі головуючого судді Дребот І.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову представник ТОВ «Бізнес Позика» зазначає, що 27.06.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 був укладений договір № 484675-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
27.06.2025 року було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 484675-КС-003 про надання кредиту, яку відповідач того ж дня прийняла (акцепт).
ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2061 на номер телефону НОМЕР_1 , який було вказано у анкеті/особистому кабінеті, котрий позичальником було введено/відправлено.
За умовами укладеного договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн., зобов`язавшись повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Відповідно до п. 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 15.02.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 19 810,00 грн., яка складається з: 7 000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7 910,00 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 3 500,00 грн. - суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 1 400,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.
Отже, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 484675-КС-003 про надання кредиту від 27.06.2026 року в загальному розмірі 19 800,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді від 30.03.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень.
Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 27.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 електронній формі був укладений договір № 484675-КС-003 про надання кредиту в розмірі 7 000,00 грн. на строк 16 тижні до 17.10.2025 року. Комісія за надання кредиту 1 400,00 грн. Процентна ставка фіксована 0,91 % на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 14 218,24 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 780,38%.
27.06.2025 р. ТОВ «ПрофітГід» успішно перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 7 000,00 грн, що підтверджується копією листа ТОВ «ПрофітГід», деталі транзакції: 27.06.2025 08:56 на платіжну картку № НОМЕР_3 за Договором № 484675-КС-003. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 484675-КС-003 від 27.06.2025 про надання кредиту станом на 20.02.2026 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 19 810,00 грн., яка складається з: 7 000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7 910,00 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 3 500,00 грн. - суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 1 400,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.
При вирішенні спору між сторонами суд виходить із того, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону).
За змістом ч. 11 ст. 11 Закону покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.
В силу ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виступає кредитодавцем, а відповідач ОСОБА_3 - споживачем, та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору № 484675-КС-003 від 27.06.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 , та факт отримання відповідачем кредитних коштів, тому з відповідача підлягає стягнення заборгованість за тілом кредиту, нараховані відсотки та комісія за надання кредиту, відповідно до умов договору.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ в сумі 3 500,00 грн., суд приходить до наступного.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2025 року у справі №903/602/24 вказала, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, що виступає способом захисту майнового права кредитора. Вони нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від зупинення виконавчого провадження чи виконання судових рішень: достатнім є сам факт прострочення.
Разом із тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022) передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні та протягом 30 днів після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки нарахування зазначених сум здійснено за період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є такими, що суперечать пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.
З огляду на те, що на підставі кредитного договору № 525707-КС-001 від 11.02.2025 відсотки відповідно до ст. 625 ЦКУ нараховано в період дії воєнного стану в України, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказані суми підлягали списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому заявлена вимога про їх стягнення є неправомірною.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 484675-КС-003 від 27.06.2025 року в загальному розмірі 16 310,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7 910,00 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 1 400,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2 191,95 грн. 
Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 281-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, оф.411, ЄДРПОУ - 41084239) заборгованість за Договором № 484675-КС-003 від 27.06.2025 року в загальному розмірі 16 310,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7 910,00 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 1 400,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, оф.411, ЄДРПОУ - 41084239) судовий збір в розмірі 2 191,95 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Я. Дребот