Справа № 464/4988/26
пр.№ 2/464/3248/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2026      Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.
секретаря судових засідань Лазар Д.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторінцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10483451від 15.07.2025 в розмірі 13393,90 грн та понесених судових витрат. 
Обґрунтовує позов тим, що 15 липня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 00-10483451, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також, 14.01.2026 ТОВ «Макс Кредит»та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14012026-МК/ЮнітКапітал. Отже, право вимоги перейшло до позивача на підставі вказаного договору, відповідно до реєстру прав вимог № б/н в сумі 13393,90 грн, з яких 6500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2993,90 грн – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1300 грн – заборгованість по комісії, 2600 грн – заборгованість по штрафних санкціях (штраф/пеня). Відповідач не виконувала умови кредитного договору, а саме - не виконала свої зобов`язання з повернення коштів, тому просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу, а також стягнути судові витрати. 
Ухвалою від 09.07.2026 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано з АТ «Універсал Банк» письмові докази.
13.07.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково. Зауважила, що дійсно укладала договір споживчого кредиту, однак отримала кредитні кошти в розмірі 6500 грн, а не як зазначено в позові 7800 грн. Тобто вважає, що позивачем безпідставно включено до тіла кредиту комісію за надання кредиту. Також заперечує нарахування відсотків в розмірі 2993,90 грн, оскільки вважає такі завищеними та такими, що не відповідають принципам розумності. Позивачем не доведено правильність їх нарахування. Крім цього, зазначила, що на період воєнного стану нараховані штрафні санкції не підлягають стягненню. Просить позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши витрати на правничу допомогу, враховуючи складне матеріальне становище та наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
13.07.2026 від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла інформація по банківській карті ОСОБА_1 
14.07.2026 від представника позивача ОСОБА_2 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Навела обставини, за яких відповідачем отримано кредитні кошти на умовах, зазначених у договорі, з якими відповідач погодився, в тому числі зі сплатою комісії в розмірі 1300 грн. Також вважає, заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є співмірними. 
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Встановлено, що 15 липня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 00-10483451, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом.
14.01.2026 ТОВ «Макс Кредит»та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14012026-МК/ЮнітКапітал. Отже, право вимоги до відповідача перейшло до позивача на підставі вказаного договору, відповідно до реєстру прав вимоги № б/н.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відтак, на підставі укладеного договору право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке й звернулось до суду з вказаним позовом у зв`язку з невиконанням у добровільному порядку відповідачем взятих на себе зобов`язань.
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Як встановлено вказаний договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вказує, що заборгованість за кредитним договором № 00-10483451від 15.07.2025 становить 13393,90 грн, з яких 6500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2993,90 грн – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1300 грн – заборгованість по комісії, 2600 грн – заборгованість по штрафних санкціях (штраф/пеня).
Судом витребувано докази з банківської установи «Універсал Банк», з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , надано виписку по вказаному рахунку.
З виписки розрахунку вбачається, що 15.07.2025 на платіжну картку відповідача надійшли кошти в розмірі 6500 грн. Також вбачається, що ОСОБА_3 активно користувалася кредитними коштами, коштів по кредиту не повертала.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Встановлено, що відповідно до розділу 1 сума кредиту становить 6500 грн, строк кредиту 360 днів, комісія за надання кредиту становить 1300 грн, стандартна процентна ставка складає 0,94%, знижена процентна ставка складає 0,24%.
Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором у розмірі 13393,90 грн, з яких 6500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2993,90 грн – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1300 грн – заборгованість по комісії, 2600 грн – заборгованість по штрафних санкціях (штраф/пеня). Проте, штрафні санкції позивач не просить стягувати з відповідача.
Судом не приймаються доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем (завищених) відсотків, оскільки остання ознайомлена з умовами договору, в тому числі з умовами нарахування відсотків за користування кредитом, вказаний договір відповідачем не оспорювався, тому такі підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 1300 грн, то в цій частині суд відмовляє з огляду на наступне.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Дії по «оформленню кредиту» є діями, які кредитодавець здійснює на власну користь (ведення кредитної справи, оформлення договору, облік заборгованості споживача тощо). В свою чергу, наявність кредитного договору та процесу кредитування передбачає і дії, які споживач (позичальник) здійснює на користь кредитодавця (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Оформлення та обслуговування кредиту є супутніми послугами. Відтак, умови кредитного договору, якими передбачена винагорода «за обслуговування кредиту», є нікчемними згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини другої статті 215 ЦК України.
Позивачем у поданій позовній заяві не обґрунтовано законності вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1300 грн, тому у задоволенні вимоги про стягнення комісії суд відмовляє. Крім цього, позивачем неправомірно включено комісію до тіла кредиту, оскільки такі поняття є самостійними (окремими) за своєю правовою природою і поєднанню не підлягають.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також заборгованості за відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 9493,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6500 грн; заборгованість за відсотками – 2993,90 грн. У задоволенні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1300 грн – відмовити.
Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (87,95%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2341,74 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також те, що адвокат не викликався в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «Юніт Капітал» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 2000 грн.
На підставі статей 512, 514, 517, 625, 627, 1048-1054, 1077-1079 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10483451від 15.07.2025 в розмірі 9493 (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто три) грн 90 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6500 грн, заборгованості по процентах в розмірі 2993 грн 90 коп.; судові витрати в розмірі 2341 грн 74коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.
В позовній вимозі про стягнення комісії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 15.07.2026.

Суддя         Олена ГОРБАНЬ