Справа № 158/2392/26
Провадження № 2-а/0158/53/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 липня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого – судді – Корецької В.В.,
при секретарі – Процик Л.В.,
за участю представника позивача – адвоката Полетила П.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в:
Позивач по справі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Полетило П.С., звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2026 року працівниками Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7235663, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Так згідно вищевказаної постанови, 21 травня 2026р. о 20 год. 10 хв. в м. Краматорськ, по вул. Василя Стуса, 66 Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – скутером, без застебнутого мотошолому, не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та будучи особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «г», 2.1 «б», 2.1. «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121, ч. ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП. Вказані адміністративні правопорушення об`єднані на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.
Вважає вищевказану постанову незаконною, оскільки до вказаної постанови в якості доказу додано лише відеозапис Motorola Solution VB 400 № 474866, 474882, проте відсутнє посилання на будь-яке судове рішення, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами та відсутні даній про набрання таким рішенням законної сили, що свідчить про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищезазначене, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, просить позов задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7235663 від 21.05.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутністю події та складу вищезазначеного адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача судові витрати по даній адміністративній справі, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.06.2026 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву
19 червня 2026 представником відповідача по справі – до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву у якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволенні, оскільки оскаржувана постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства України. Факт керування ОСОБА_1 , який позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області віл 16.04.2024, транспортним засобом, у зазначені у постанові дату, часі та місці стверджується відповідними доказами, зокрема самою постановою суду, яка набрала законної сили, а також відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських.
В судовому засіданні представник позивача по справі ОСОБА_1 – адвокат Полетило П.С. позовні вимоги підтримав в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити та скасувати оскаржуваня постанову, а провадження у вказаній адміністративній справі закрити за відсутністю події та складу вищезазначеного адміністративного правопорушення в діях позивача. Крім того зазначив, що постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю через те, що працівниками поліції в оскаржуваній постанові не зазначено в якості доказу процесуального документу, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами.
Представник відповідача по справі, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова була отримана позивачем по справі ОСОБА_1 21.05.2026 та строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом є не пропущеним.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Судом встановлено, що 21 травня 2026 року працівниками Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7235663, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
За змістом п. 1.3 та п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. 2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо - транспортних пригод та їх наслідків.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що вчинення особою адміністративних правопорушень, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
У позовній заяві представник позивача по справі ОСОБА_1 – адвокат Полетило П.С. зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови, працівниками патрульної поліції, не зазначено, на підставі чого ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом. Однак, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського вбачається, що патрульний поліцейський встановив особу – правопорушника та згідно інформаційного порталу «Судова влада України» з`ясував, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2026, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік (судова справа №161/7385/26). Вказана постанову суду набрала законної сили 28.04.2026, в апеляційному порядку оскаржена не була.
Згідно зі ст.317, ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Крім того, з досліджених судом відеозаписів з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських – Motorola Solution VB 400 № 474866, 474882 вбачається, що під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, він вів себе зухвало, аморально, як по відношенню до працівників поліції так і до уповноваженої особи військової служби правопорядку, при цьому не заперечував факту керування транспортним засобом – скутером, без реєстраційних документів та мотошолома. Також позивач ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, неодноразово зазначивши «ви мене зупинили; мене знову зупинили працівники поліції; ви мене цілеспрямовано зупинили». Крім того, з вказаних відеозаписів прослідковується, що ОСОБА_1 не заперечує факту обізнаності щодо визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення Луцьким міськрайонним судом Волинської області 16.04.2026 відносно нього постанови, якою його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Суд зазначає, що підставою винесення щодо ОСОБА_1 оскаржуваної постанови за ч.4 ст.126 КУпАП стали внесені в базу ІПНП НПУ відомості про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2026 у справі №161/7385/26.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що доводи представника позивача – адвоката Полетила П.С. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної адміністративної справи та спростовуються наданими суду доказами, які досліджені судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Інші зазначені представником позивачем в позовній заяві обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Наведене вище дає підстави для висновку, що винесена 21.05.2026 року відносно позивача по справі ОСОБА_1 постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серії ЕНА №7235663 винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та підстав для її скасування суд не вбачає.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат.
Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України, оскільки позивач по справі ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , а тому судові витрати по справі, слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – залишити без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7235663 від 21 травня 2026 року – залишити без змін.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
представник позивача – адвокат Полетилор Павло Сергійович, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 14 Волинської області, РНОКПП: НОМЕР_3 ;
відповідач – Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Краматорськ, вул. Академічна, 25 Донецької області, код ЄДРПОУ: 40108646;
представник відповідача – Афонін Тимофій Максимович, юридична адреса: м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20 Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2026 року.