П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/10973/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Леміщак Дмитро Михайлович 
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В. 
07 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Шидловського В.Б.  Капустинського М.М.  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Миколи Корнєєва від 11.03.2026 ВП № 77611200 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області отримало постанову головного державного виконавця Миколи Корнєєва про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 77611200. Постанова винесена через нібито невиконання рішення суду за виконавчим листом № 240/937/24. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконало рішення суду в межах повноважень та способу, визначеного законодавством, зокрема провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.09.2023, нарахувало доплату за період з 13.09.2023 по 30.06.2025 у розмірі 179281,78 грн та включило суму до реєстру судових рішень. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 змінено спосіб виконання попереднього рішення на стягнення конкретної суми заборгованості. З 01.03.2026 пенсію виплачують у розмірі 11048,25 грн відповідно до чинної редакції статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На вимоги державного виконавця від 16.02.2026 та від 05.03.2026 Головне управління надало відповіді з підтвердженням вжитих заходів. Державний виконавець не витребував додаткових пояснень та не перевірив належним чином факт виконання.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено повністю.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції- скасуванню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі № 240/937/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 13.09.2023 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік" щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів.
13.03.2025 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист за рішенням у справі № 240/937/24.
26.03.2025 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 77611200.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.09.2023, нарахувало доплату за період з 13.09.2023 по 30.06.2025 у розмірі 179281,78 грн та включило суму до реєстру.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 змінено спосіб виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі № 240/937/24 із :
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 13.09.2023 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік" щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів"
на
"Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 нараховані за постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі № 240/937/25 виплати по пенсійній заборгованості за період з 13.09.2023 по 30.06.2025 у розмірі 179281,78 грн."
16.02.2026 та 05.03.2026 державним виконавцем направлено вимоги про виконання рішення. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало відповіді з інформацією про вжиті заходи.
11.03.2026 головний державний виконавець Корнєєв М.М. виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Вважаючи постанову головного державного виконавця протиправною, позивач звернувся до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Як встановлено з матеріалів справи, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 13 вересня 2023 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів. 
У подальшому постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року, яка набрала законної сили 03 грудня 2025, задоволено заяву про зміну способу і порядку виконання зазначеного судового рішення, якою змінено спосіб його виконання із "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 13 вересня 2023 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів"
на
"Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 нараховані за постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 року у справі №240/937/25 виплати по пенсійній заборгованості за період з 13.09.2023 по 30.06.2025 у розмірі 179 281,78 грн."
Відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою стягувача чи виконавця суд може встановити або змінити спосіб чи порядок виконання судового рішення, якщо існують обставини, що істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим. 
За змістом наведених положень процесуального закону зміна способу виконання судового рішення не змінює його суті та не впливає на обсяг встановлених судом прав і обов`язків сторін, однак змінює визначений судом механізм реалізації такого рішення.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Отже, державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання судового рішення саме у спосіб, визначений виконавчим документом, та не наділений повноваженнями змінювати визначений судом спосіб його виконання. 
Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливий порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Саме невиконання таких рішень без поважних причин є підставою для накладення державним виконавцем штрафу. 
Суд зазначає, що відповідальність, передбачена статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», є спеціальним заходом процесуального примусу, який застосовується виключно у разі невиконання боржником без поважних причин рішення, що зобов`язує його особисто вчинити певні дії, або рішення про поновлення на роботі. 
Зі змісту зазначеної норми встановлено, що її дія не поширюється на виконання судових рішень майнового характеру, предметом яких є стягнення грошових коштів. 
Як встановлено судом, на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу ухвала суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення набрала законної сили, а тому первинний спосіб виконання рішення шляхом зобов`язання боржника здійснити виплату грошових коштів був замінений на стягнення з боржника відповідної грошової суми. 
Отже, після зміни способу виконання судового рішення останнє набуло рішення майнового характеру, виконання якого здійснюється відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», що регулюють порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а не у порядку, встановленому статтями 63 та 75 цього Закону для виконання рішень немайнового характеру.
Після набрання законної сили постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення спосіб виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 у справі № 240/937/24, який полягав у зобов`язанні відповідача вчинити певні дії, в частині зобов`язання вчинити дії був замінений на інший спосіб виконання – стягнення грошових коштів. 
Отже, на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу 11.03.2026 (а.с.19) судове рішення підлягає виконанню у спосіб, встановлений постановою суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення. 
За таких обставин державний виконавець, накладаючи штраф за невиконання рішення зобов`язального характеру, застосував правові наслідки, передбачені для способу виконання судового рішення, який на той момент уже був змінений судом у встановленому законом порядку. Такий підхід суперечить статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання рішення саме у спосіб, визначений виконавчим документом, а також положенням статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості визначеного судом способу виконання судового рішення. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття оскаржуваної постанови від 11.03.2026 ВП № 77611200 були відсутні передбачені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» правові підстави для накладення на позивача штрафу в порядку ст.75 цього Закону, у зв`язку з чим така постанова не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову діяв не у межах та не в спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому вона підлягає скасуванню.
Натомість, суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року скасувати.
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Миколи Корнєєва від 11.03.2026 ВП № 77611200 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.