ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №322/903/25      Головуючий в 1 інст.Губанов Р.О. 
Провадження №33/807/369/26       Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Рвачова О.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Полянчука В.Б. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 коп.

Згідно з постановою суду, 08 червня 2025 року о 17-13 годині на 59 км автодороги Запоріжжя – Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Lodgy н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Полянчук В.Б. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судові засідання, призначені на 24 липня 2025 року, 12 вересня 2025 року, 18 вересня 2025 року, 21 жовтня 2025 року, 27 листопада 2025 року йому, як захиснику, не було забезпечено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки нормами КУпАП таке не передбачено. При цьому, ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти розгляду справи за відсутності захисника.
Клопотання захисника від 18 вересня 2025 року про виклик свідка судом першої інстанції розглянуто не було.
Оскільки з моменту останнього градуювання та технічного обслуговування робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) пройшло більше 6 місяців, огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч.6 ст.266 КУпАП, через що роздруківка результатів тесту є очевидно недопустимим доказом, а сам огляд вважається недійсним.
Інспекторами патрульної поліції до матеріалів справи долучена копія «Сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера» від 27 серпня 2025 року, виданої ТОВ «Сорбполімер-Аналітик». 
Відповідно до даних Інструкції по використанню приладу Drager Alcotest 6810, технічне обслуговування може проводитися тільки спеціально навченим персоналом, при технічному обслуговуванні або ремонті пристрою персоналом, що не працює в сервісному центрі Drager або не є уповноваженим Drager, а також при використанні причетною не за призначенням, відповідальність за його неналежне функціонування безумовно переходить до власника або користувача.
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» №708-07 від 29 липня 2025 року, вони є єдиним офіційним представником та офіційним дистриб`ютором німецької компанії Drager Safety AG&Co.RGaA, і є єдиним підприємством на території України, яке має право проводити градуювання та сервісне технічне обслуговування засобів вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810, жодним іншим підприємствам в Україні повноважень для виконання регулювання (градуювання), технічного обслуговування та ремонту, оформлення будь-яких документів щодо приладів, а також продажу приладів Drager Alcotest та мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standard – не надавалися. 
Крім того, з 22 лютого 2012 року до цього часу прилад газоаналізатор Drager Alcotest6810 серійний заводський № ARBL-0721 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив, та, відповідно, не обслуговувався, що є порушенням керівництва з експлуатації.
Таким чином, сторона захисту вважає, що результати огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBL-0711 є недійсними у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу приладу.
Крім того, з роздруківки вказаного газоаналізатора вбачається, що огляд ОСОБА_1 здійснено при температурі повітря +44°С, проте згідно з відомостями з відкритих джерел - максимальна температура повітря в Запорізькій області станом на 08 червня 2025 року склала 34,9°С, тобто газоаналізатор показував невірні температурні показники.
Апелянт звертає увагу на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений приладом, який інспектори патрульної поліції не могли використовувати, виходячи з з підстав, наведених в Розділі І, а такий стан спростовується Висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР № 4043 від 08 червня 2025 року, згідно з яким був проведений огляд ОСОБА_1 .
Згідно з Актом огляду №4043, ОСОБА_1 не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. На підтвердження цього слугують результати імунохроматографічного дослідження №3355, 3356 від 08 червня 2025 року - результат негативний.
Згідно з Актом огляду № 4043, ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На підтвердження цього слугують результати, зафіксовані в акті огляду стосовно проведення тестування на газоаналізаторі - результат 0,00 % проміле та токсикологічним дослідженням зразку біологічного середовища згідно якого етанол в зразку біологічного середовища не виявлено.
Працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимоги інструкції № 1026, оскільки не зафіксували всі обставини події, зокрема: всього процесу спілкування співробітників поліції зі ОСОБА_1 та всього процесу оформлення адміністративних матеріалів.
Огляд ОСОБА_1 мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки останній є військовослужбовцем. 
ОСОБА_1 зазначав інспекторам патрульної поліції що виконує наказ безпосереднього командира по доставці військового майна, що свідчить про виконання ним на час зупинки обов`язків військової служби, що вказує на те, що він діяв в стані крайньої необхідності, а саме виконував наказ щодо забезпечення оборони України, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
У зв`язку із тим, що право керування транспортними засобами потрібне ОСОБА_1 для проходження військової служби та виконання покладених на нього обов`язків військової служби, а тому у разі притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, апелянт просить суд вирішити питання щодо можливості застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Окрім того, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а після ознайомлення його зі змістом протоколу, співробітники поліції зазначили, що його більше не затримують, та що останній може продовжити їхати та виконувати наказ. Вищезазначене підтверджується відсутністю в матеріалах справи письмової розписки про передачу транспортного засобу іншій особі або підтвердженого факту евакуації транспортного засобу.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13 січня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника-адвоката Полянчука В.Б. про допит як свідка директора ТОВ «АТЗТ Компанія « ОСОБА_3 » ОСОБА_4 , начальника ВП №3Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

09 березня 2026 року через систему «Електронний суд» на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення захисника-адвоката Полянчука В.Б., в яких останній просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог, які частково дублюють доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту, зазначає, що огляд ОСОБА_1 мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки останній є військовослужбовцем. 
Діяння, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім передачі керування транспортним засобом, охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 172-20 цього Кодексу, у формах виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за умови, якщо такі діяння вчинені військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби.
Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме копії витягу з наказу командира військової частини №204 від 05.07.2025 року та Додатку 1 до нього, копії Довідки Ф.12, копії службової характеристики, а також копії витягу з наказу командира військової частини № НОМЕР_3 , на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був та на теперішній час є військовослужбовцем вказаної військової частини та 08 червня 2025 року перебував на службі та виконував обов`язки військової служби.
Отже, 08 червня 2025 року, на момент зупинки ТЗ працівниками поліції, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем - був спеціальним суб`єктом правопорушення у розумінні КУпАП.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рвачова О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9а) ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Порушення ОСОБА_1 п.2.9а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №592989 від 08 червня 2025 року, згідно з яким, 08 червня 2025 року о 17-13 годині в Запорізькій області Запорізькому районі на 59 км автодороги Запоріжжя – Донецьк водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Lodgy н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810. Результат 1,16‰. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі права керування тверезому водію, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за зл відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, за допомогою Alcotest Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,16‰, з результатом ОСОБА_1 згоден. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою нагрудної бодікамери;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 червня 2025 року;
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest 6810, тест №2851, проведений 08 червня 2025 року о 17-22 годині, результат тесту 1,16‰;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо  ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 21 травня 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:
- в рапорті поліцейського СРПП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Загорія В., згідно з яким, останній доповідає, що 08 червня 2025 року під час несення служби приблизно о 17:13 годині, на автодорозі Запоріжжя-Донецьк 59 км смт Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області було зупинено автомобіль Дація д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. На вимогу працівника поліції пройти огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря — нарколога, або на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат огляду тест позитивний - 1.16 проміле алкоголю. З результатом тесту останній погодився Щодо водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД № 592989 за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання матеріалів ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Також, йому повідомлено про місце та час розгляду справи. Також, останнього було відсторонено від керування транспортним засобом, про що було зроблено відповідний запис у зазначеному протоколі. Під час складання адміністративного протоколу та документування правопорушення проводилась безперервна відеозйомка нагрудною бодікамерою поліцейського № 11130138829/18, про що в адміністративному протоколі було також зроблено відповідний запис.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України), при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, 23 липня 2025 року від захисника – адвоката Полянчука В.Б. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцї за його участі. У задоволенні казаного клопотання суддею відмовлено з посиланням та те, що норма ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є бланкетною, а положеннями КУпАП не передбачено здійснення дистанційного судового провадження. 
За клопотанням ОСОБА_1 судові засідання неодноразово відкладалися, втім захисник в жодне з призначених судових засідань не прибув, тому розгляд справи проведено без участі останнього. 
11 вересня 2025 року захисником подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП або ж вирішення питання щодо можливості застосування аналогії закону та призначення більш м`якого стягнення, ніж передбаченого законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. 
У клопотанні захисник зазначив про таке:
- огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено спеціальним приладом, який не міг бути використаний;
- ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічного допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР № 4043 від 08 червня 2025 року;
- огляд на місці зупинки транспортного засобу проведено поліцейським, тоді як мав вбути проведений представником ВСП в порядку ст. 266-1 КУпАП з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем;
- ОСОБА_1 під час описаних подій діяв у стані крайньої необхідності.
В контексті доцільності призначення ОСОБА_1 лише основного стягнення (штрафу) без додаткового (позбавлення права керування транспортними засобами), захисник посилавсяся на аналогію закону і судову практику. 
18 вересня 2025 року захисником подано клопотання про допит в якості свідків директора ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенел» або іншого уповноваженого представника підприємства, а також начальника ВнП №3.
В судовому засіданні ухвалено рішення розглянути вказані клопотання після дослідження наявних у справі матеріалів.
В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що не перебував у стані сп`яніння. З результатом огляду, проведеного на місці зупинки він погодився, тому що поспішав, адже виконував розпорядження командира. Після події і повернення у розташування свого підрозділу, він прийняв рішення пройти повторний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і зробив. Огляд показав негативний результат. 
Судом першої інстанції досліджено всі наявні в справі докази та звернуто увагу на таке. 
Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. У відповідній графі для пояснень ним власноруч зроблений запис «Пояснення надаватиму в суді». Також ним підписані Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».
На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (в яком також був пасажир) (початок запису №1), після чого поліцейські відчули від водія запах алкоголю (цей же запис тайм код 01:50). ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вжив літр пива, але в день події алкоголь не вживав (02:15). Погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (02:35). Перед початком проведення огляду ОСОБА_1 надані для ознайомлення документи на спеціальний прилад (03:25). Подальше проведення огляду (04:00 – 05:35). Результат огляду склав 1.16 %. Після огляду ОСОБА_1 повідомив, що зранку випили «по трішки» і просив не оформлювати матеріали (06:10), на це отримав негативну відповідь. На питання присутнього на місці військовослужбовця ВСП, чому за кермо не посадили тверезого водія, ОСОБА_1 пояснює, що він вважав, що прилад нічого не покаже (кінець запису № 1, початок запису №2), що вжив віскі вісім годин тому (запис № 2, тайм код 0:25). На цьому ж записі (тайм код 08:55), під час складання матеріалів ОСОБА_1 спитав у поліцейських чи можна відпустили водія з автомобілем, пояснивши, що вони їдуть на допомогу. Поліцейські на це відповіли, що оформлення матеріалів займе 10 – 15 хвилин, що вони перевірять чи є згадана ОСОБА_1 особа тверезою, і чи має посвідчення водія відповідної категорії, після чого цій особі буде передано керування і вони ( ОСОБА_1 і тверезий водій) зможуть продовжити рух. На це ОСОБА_1 зауважень не мав. Подальше складання матеріалів, роз`яснення прав підписання документів, вилучення посвідчення водія і видача тимчасового дозволу (решта записів).

Що стосується доводів захисника-адвоката Полянчука В.Б., викладених в апеляційній скарзі, про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто у відсутність сторони захисту за наявності клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Дійсно, з наявних матеріалів справи убачається, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута у відсутність захисника-адвоката Полянчука В.Б. за наявності клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проте, вказані обставини, на думку суду апеляційної інстанції, не завадили суду першої інстанції повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 особисто брав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції та надав свої пояснення щодо обставин, викладених в протоколі. 
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 та його захисники мали можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту, в тому числі самим ОСОБА_1 не спростовані.

З приводу доводів сторони захисту, виладених вапеляціній скарзі, про те, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч.6 ст.266 КУпАП, через що роздруківка результатів тесту є очевидно недопустимим доказом, а сам огляд вважається недійсним, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Сторона захисту посилається на відповідь представника ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" за вих.№708-07 від 29 липня 2025 року на певний адвокатський запит, де зазначено що вказане товариство є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистриб`ютором європейського виробника концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні має відповідні сертифікати та надає послуги уповноваженого виробником ексклюзивного сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного та післягарантійного сервісного технічного обслуговування, регулювання (градуювання), ремонту, зокрема газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6810…
…Під терміном "Регулювання" ("Градуювання") (англійською мовою "adjustment", що раніше інколи позначалося терміном "calibration" та "калібрування", але виключно у вищезазначеному розумінні) слід розуміти операцію з регулювання, налаштування, коригування показань газоаналізаторів Drager Alcotest 6810 з метою отримання допустимої похибки вимірювання, яка виконується сумісно з операцією "Сервісне технічне обслуговування".
Відповідно до роз`яснення від 13 жовтня 2022 року концерну Drager Safety AG & Co. KGaA як виробника Drager Alcotest щодо порядку проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування" та "Регулювання" ("Градуювання") приладів Drager Alcotest (у додатку):
"Операція "Градуювання" Drager Alcotest є обов`язковою, про необхідні строки проведення "Градуювання" зазначено в офіційних настановах (інструкціях) з експлуатації Drager Alcotest у розділі "Технічне обслуговування" ("Maintenance") для кожної країни у відповідності до національних правил. Обслуговування (технічне обслуговування) приладів Drager Alcotest, тобто їх градуювання та сервісне обслуговування, може здійснюватись виключно спеціально навченим і уповноваженим Drager Safely AG&Co. KGaA персоналом. Обслуговування (технічне обслуговування) приладів Drager Alcolest виконується із застосуванням сервісного програмного забезпечення та методик Drager Safety AG&Co. KGaA. Виключно уповноважений Drager Safely AG&Co, KGaA персонал має доступ до актуальних версій такого програмного забезпечення - методик. Для обслуговування (технічного обслуговування) приладів Drager Alcotest обов`язкої використовуються: PIN код доступу, що є конфіденційним; методика та інструкція, що розроблені Drager Safety AG&Co. KGaA, які передаються виключно персоналу, який уповноважений Drag. Safety AG&Co. KGaA".
В Україні виробник Drager Safety AG&Co. KGaA надав методику, обладнання, програмного забезпечення, PIN-коди. сертифікат про навчання та щодо повноважень для виконання регулювання (градуювання), технічного обслуговування та ремонту, а також продажу приладів Drager Alcotest та мундштуків до них ексклюзивному уповноваженому представнику ТОВ "АТЗ Компанія "Сатурн Дсйта Іптернсшсііл".
Жодним іншим підприємствам в Україні (у тому числі ПКВФ "СОРБПОЛІМЕР" - ЄДРПОУ 23856614. ТОВ "СОРБПОЛІМЕР-АНАЛІТИК" - ЄДРПОУ 36408462. Приватному підприємству "БРОМ"-ЄДРПОУ 36449430, ТОВ "НВП "АКАДЕМІЯ МЕДТЕХНОЛОГІЙ"- ЄДРПОУ 35057087, ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" -ЄДРПОУ 02568182. тощо) методика, обладнання, програмі забезпечення, PIN-коди, сертифікати про навчання та щодо повноважень: для виконання регулювання (градуювання), технічного обслуговування та ремонту, оформлення будь-яких документів щодо приладів, а також продажу приладів Drager Alcotest та мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standard - не надавалися.
Так, у відповіді зазначено, що на сьогодні ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" має діючий договір з ДП "Київоблстандартметрологія" (свідоцтво про уповноваження №11-25-2019 від 07 червня 2019 року, строк дії автоматично продовжений на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування згідно з підпунктом 5 пункту 1 постанови КМУ від 18 березня 2022 року №314 "Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану") на проведення операцій "Повірка" приладів Drager Alcotest за результатами яких видається Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ЗР ЗВТ) згідно з вимогами чинного Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Порядку проведення повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгів.: країни №193 від 08 лютого 2016 року.
За результатами виконання операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Регулювання ("Градуювання") та "Повірка" у сервісно-гарантійній книжці приладу Drager Alcotest 6810 уповноваженим сертифікованим сервісним центром Drager здійснюються записи (зокрема: дата проведених операцій, гранична дата наступної операції, номер свідоцтва про повірку. тощо, проставляються особистий підпис, печатка, штамп).
Обов`язковість ведення сервісно-гарантійної книжки приладів Drager Alcotеst передбачені Сертифікатом перевірки типу №UA.TR.001 101-17 від 05 жовтня 2017 року згідно Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що виданий органом оцінки відповідності ДП "Укрметртестстандарт".
Таким чином, сервісно-гарантійна книжка, яка супроводжує кожен газоаналізатор Drager Alcotest 6810 є одним із документів, що підтверджує проведення вищезазначених операції або відсутність проведення таких операцій в офіційному сертифікованому сервісному центрі Drager cервісно-гарантійні книжки та Настанови з експлуатації приладів Drager Alcotest 6810 надаються покупцям (власникам) та зберігаються у них.

Проте, на думку суду апеляційної інстанції, відомості, відображені у вищевказаній відповіді, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не свідчать про незаконність використання технічного приладу, застосованого при огляді ОСОБА_1 . 
Відповідно до чеку про результат тестування на алкоголь, долученого до протоколу, останнє калібрування приладу було проведено 27 серпня 2024 року.
Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається", становить 1 рік, що підтверджує відповідність застосованого технічного приладу встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, і відповідно можливість його використання для проведення огляду з метою виявлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 останнього було ознайомлено працівниками поліції з сертифікатом налаштування (калібрування) алкотестера, де зазначено, що наступне технічне обслуговування алкотестера необхідно провести не пізніше 27 серпня 2025 року, та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 27 серпня 2025 року, копії яких додані в подальшому до протоколу та містяться в матеріалах справи. 
В свою чергу, відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.
Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), ОСОБА_5 відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.
Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
За наведених обставин, суд дійшов правильного висновку про законність використання вищевказаного технічного приладу при огляді ОСОБА_1 .
При цьому суд свої висновки належним чином вмотивував в оскаржуваній постанові та надав відповіді на всі доводи сторони захисту з зазначеного приводу, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Водночас суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що будь-які роботи з приладом здійснювалися не уповноваженим сервісним центром; виконувалися юридичною або фізичною особою, яка не мала на це повноважень; або проводилися з порушенням встановлених виробником чи законодавством вимог.
Доводи апелянта щодо можливого виконання робіт із приладом сторонніми або неуповноваженими особами є необґрунтованими та ґрунтуються на припущеннях.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 , пройшовши огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вищевказаного технічного приладу, погодився з його результатами, про що свідчать відповідні документи з підписом останнього та відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі про те, що з роздруківки вказаного газоаналізатора убачається, що огляд ОСОБА_1 здійснено при температурі повітря +44°С, проте згідно з відомостями з відкритих джерел - максимальна температура повітря в Запорізькій області станом на 08 червня 2025 року склала 34,9°С, тобто газоаналізатор показував невірні температурні показники, є безпідставними, оскільки основною функцією вказаного технічного приладжу є вимірювання концентрації алкоголю в повітрі, що видихається, а не температури повітря. 
Те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено, згідно з актом огляду № 4043, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
Стосовно доводів апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису події, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Те, що самі відеозаписи події складаються з окремих файлів, само по собі не вказує на недопустимість вказаних відеозаписів як доказу.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, апеляційний суд вважає також непереконливими, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
В своїй постанові від 21 грудня 2018 року Верховний Суд зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті "для усунення небезпеки, яка загрожує". Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. 
Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях.
Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
Апеляційним судом з дослідженого відеозапису встановлено, що під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не зазначав про те, що він виконує обов`язки військової служби, а лише зазначав, що він їде на допомогу. Однак, матеріалами справи не підтверджується те, що ОСОБА_1 08 червня 2025 року о 17-13 годині виконував службове (бойове) завдання чи наказ військового командування, невиконання якого могло створити реальну та невідворотну небезпеку, і що окрім нього це завдання ніхто не міг виконати. 
Документи, надані стороною захисту, а саме: копії витягу з наказу командира військової частини №204 від 05 липня 2025 року та Додатку 1 до нього, копії Довідки Ф.12, копії службової характеристики, а також копії витягу з наказу командира військової частини №109 самі по собі не підтверджують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності у розумінні положень ст.18 КУпАП.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, а після ознайомлення його зі змістом протоколу, співробітники поліції зазначили, що його більше не затримують та що останній може продовжити їхати та виконувати наказ, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Як убачається з протколу про адміністративне правопорушення серії ААД №592989 від 08 черня 2025 року, ОСОБА_1 було відсторонено віл керування транспортним засобом шляхом передачі керування тверезому водієві. Зазначені відомості узгоджуються з відомостями, зазначеними в рапорті.
Доводи захисника-адвоката Полянчука В.Б. в апеляційній скарзі та у письмовому клопотанні, направленому на адресу апеляційного суду, про те, що огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, мав здійснюватись в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, є безпідставними. Ці доводи ґрунтуються на помилковому розумінні норм права.
Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З матеріалів справи, серед іншого і з відеозапису, убачається, що ОСОБА_1 керував не військовим автомобілем на час його зупинки працівниками поліції, а транспортним засобом, який належить іншій фізичній особі, та не виконував у той час завдання, пов`язаного з військовою службою. 
Отже, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП не було.
Окрім того, як вже зазначено вище, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах. 
Тому, в цьому випадку адміністративні матеріали оформлені та протокол про адміністративне правопорушення обґрунтовано складені працівником поліції, що повністю відповідає вимогам ст.255 КУпАП. 
Об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
З приводу доводів сторони захисту про те, що дії ОСОБА_1 мають бути кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними, оскільки вчинене ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу правопорушення відноситься саме до правопорушень на транспорті, а не до військових адміністравтиних правопорушень. 
Окрім того, згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом поза військовою частиною за наказом відповідного командира, суду не надано. Також, не надано відповідних доказів про те, що на час зазначених у протоколі подій ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні.
Документи, надані стороною захисту, а саме: копії витягу з наказу командира військової частини №204 від 05.07.2025 року та Додатку 1 до нього, копії Довідки Ф.12, копії службової характеристики, а також копії витягу з наказу командира військової частини №109 самі по собі не підтверджують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 у день, час і місці, зазначених у протоколі, виконував відповідне розпорядження, пов`язане з військовою службою.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАПта містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Відповідаючи на доводи сторони захисту про безпідставність накладеного на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.30 КУпАП, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, у рішенні в справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Діяння, які кваліфікуються за ст.130 КУпАП, є найбільш суспільно шкідливими правопорушеннями у сфері безпеки дорожнього руху. 
Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості накладення на особу, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, іншого стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж звільнення від стягнення.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладені адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу захисника – адвоката Полянчука В.Б. залишити без задоволення. 
Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2025 року щодо  ОСОБА_1   за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 322/903/25