Справа № 307/3563/25
Провадження № 2/307/1254/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року          м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Ваш Е. О., позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мехедок Т.С., представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кохман М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мехедок Т.С., звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 52, 2 м.кв., та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Протоколярною ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 10 липня 2026 року.   
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що вона є рідною племінницею спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області 14 лютого 2025 року складено відповідний актовий запис № 40, зареєстрований реєстратором Тячівського відділу державної реєстрації 03 березня 2026 року за № 00146281252. Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак М. Т. 18 березня 2025 року було відкрито спадкову справу № 73810127 (номер у нотаріуса - 37/2025). У встановлений законом шестимісячний строк - 14 травня 2025 року позивачка подала посвідчену нотаріусом Оліфером Романом Васильовичем заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Одночасно рідний брат позивачки ОСОБА_4 , який теж є рідним племінником ОСОБА_3 та спадкоємцем за законом, у встановленому порядку відмовився від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 , про що подав нотаріально посвідчену заяву. Обидві заяви від ОСОБА_1 про прийняття спадщини та від ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 позивачкою було надіслано на адресу приватного нотаріуса Бенчак М. Т., яка отримала зазначене рекомендоване відправлення, про що свідчить реєстраційна відмітка на відповідній заяві. 09 серпня 2025 року ОСОБА_1 на адресу приватного нотаріуса Бенчак М. Т. рекомендованим листом з описом вкладення була надіслана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та додані копії документів на підтвердження родинних відносин з померлою. Будь-якої відповіді на звернення ОСОБА_1 ані на заяву про прийняття спадщини, ані на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину від приватного нотаріуса Бенчак М. Т. на адресу ОСОБА_1 не надходило. 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 на особистому прийомі у приватного нотаріуса Бенчак М. Т. намагалась передати їй документи на підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавицею, однак, прийняти документи нотаріус відмовилася, пославшись на те, що на спадщину претендує інша особа - ОСОБА_2 , яка вже звернулася до суду, що й стало підставою для відмови в оформленні спадкових прав позивачки. Лише 01 вересня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 від приватного нотаріуса Бенчак М. Т. надійшов лист від 18 серпня 2025 року № 90/02-14, у якому міститься виключно інформація про відкриття спадкової справи № 37/2025. У листі відсутні будь-яку роз`яснення щодо результатів розгляду звернень ОСОБА_1 з приводу прийняття нею спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину, необхідності надання нею документів тощо. У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа № 307/3041/25 за позовом ОСОБА_2 до Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визнання спадкоємцем 4-тої черги спадкування за законом. Справа стосується також спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 намагалася ввести в оману нотаріуса, звернувшись із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, спадкодавиця склала заповіт на ім`я відповідачки після того, як остання вмовила її на це під час спільного вживання спиртних напоїв. Заповіт було засвідчено у Ганичській сільській раді. Наступного дня після складання заповіту спадкодавиця скасувала його і порвала заповіт, про що ОСОБА_2 було достеменно відомо. Спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент відкриття спадщини у неї не було спадкоємців першої черги за законом, передбачених ст. 1261 ЦК України, оскільки її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дітей у них немає. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з ним як член сім`ї на момент його смерті і продовжила проживати в тому ж будинку. Зазначені обставини свідчать про те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка. Позивачка ОСОБА_1 є рідною племінницею спадкодавиці та спадкоємцем за правом представлення. ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ) є рідною сестрою матері позивачки ОСОБА_7 . Факт їх родинних відносин підтверджується тим, що вони мають спільних батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_7 народилася до шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 народилася у шлюбі, тому прізвища у них різні. Те, що позивачка є дочкою ОСОБА_7 підтверджується її свідоцтвом про народження. Таким чином, спадкодавиця доводиться позивачці рідною тіткою. Наявність родинних відносин між спадкодавицею і позивачкою ніколи ніким під сумнів не ставилося і не оспорювалося. Мати позивача ОСОБА_7 померла у 1966 році і позивачка та її брат ОСОБА_4 виховувалися у Перечинській школі-інтернаті. Позивачка тривалий час підтримувала тісні відносини зі спадкодавицею, відвудувала її, приїжджала на певний період та доглядала її перед смертю, однак, через власний стан здоров`я вимушена була періодично повертатись до місця свого постійного проживання у м. Пустомити, Львівської області, Україна. Спадкове майно розташоване в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, на земельній ділянці, яка належала батьку померлої (діду позивачки). Позивачка, залишившись без матері в юному віці (12 років), була змушена виховуватися в інтернаті, маючи при цьому живого дідуся та рідну тітку спадкодавицю ОСОБА_3 . Усе життя позивачка підтримувала тісний зв`язок зі спадкодавицею, що підтверджує не лише формальні родинні відносини, а й глибокий особистий зв`язок. Спадкодавиця завжди запевняла позивачку, що родинне обійстя залишиться їй як найближчій та найріднішій людині. Ці обставини свідчать про те, що позивачка має не тільки законне право на спадщину, а й моральне. Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на належне їй на момент смерті майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-які документи на спадкове майно у позивачки відсутні. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 1216, ч. 1 ст. 1220, ч. 2 ст. 1223, ст. 1258, ст. 1261, ст. 1262, ч. 1 ст. 1265, ч. 3 ст. 1266, ст. 1269 ЦК України та зазначає, що оскільки спадкодавиця ОСОБА_3 не залишила чинного заповіту, спадкування в даному випадку має здійснюватися за законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК України спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_3 є її рідна сестра ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зі ст. 1266 ЦК України у зв`язку зі смертю спадкоємця другої черги ОСОБА_7  її частка в спадщині переходить до її доньки - позивачки ОСОБА_1 . Таким чином, у зв`язку з неможливістю вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, враховуючи те, що іншим шляхом захистити права позивачки неможливо, остання змушена звернутися до суду за захистом свого законного права. Просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що спадкодавиця ОСОБА_3 - її рідна тітка та хресна мати. Вона приїжджала на могилу до мами в с. Ганичі і постійно зупинялася в тітки ОСОБА_3 , а також вона їздила до тітки на день народження. У жовтні 2024 року сестра подзвонила і сказала, що тітка захворіла. Вона відразу приїхала в с. Ганичі до тітки та доглядала її там близько одного місяця, а 18 листопада 2024 року вона повернулася від тітки додому на річницю смерті свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На похорон тітки ОСОБА_3 у лютому 2025 року вона не змогла приїхати із-за хвороби та тітку вона не ховала. У тітки ОСОБА_3 дітей не було, а були рідні брати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також сестри ОСОБА_13 (її мама), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . ОСОБА_17 була сьомою дитиною. Відповідач ОСОБА_2 з тіткою ОСОБА_3 не проживала та по господарству їй не допомагала, позаяк тітка за життя була активною, всю хатню роботу робила сама і не дозволяла нікому робити щось по господарству. Нотаріус прийняла від неї заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину їй не видала.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Мехедок Т.С., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та пояснила, що нотаріус не видала позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, і бездіяльність нотаріуса вона в судовому порядку не оскаржувала. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Кохман М.В. у судовому засіданні вимоги позову не визнала та пояснила, що у сім`ї батьків спадкодавиці ОСОБА_3 було десятеро дітей (братів та сестер ОСОБА_3 ), а отже спадкоємцями за правом представлення після смерті  ОСОБА_3 є також діти її померлих братів та сестер, а позивач має право тільки на ту частку у спадковому майні, яка належала б її матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини, незалежно від того, чи подавали інші спадкоємці по представленню заяви про прийняття спадщини. У позові слід відмовити також з тих підстав, що спадкове майно зареєстроване та на нього є правовстановлюючі документи, а отже підстав звертатися до суду з цим позовом немає. Нотаріус прийняла документи і оформлення документів на спадкове майно повинно вчинятися нотаріусом, позаяк позивач не надала постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить у позові відмовити.
Представник відповідача Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак Марія Тарасівна у судове засідання не з"явилися з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Свідок ОСОБА_18 , будучи допитана судом за клопотанням позивача, у судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_3 являлася рідною сестрою її батька ОСОБА_19 , який у ОСОБА_9 (бабусі свідка та позивача) народився у 1919 році у першому шлюбі з ОСОБА_20 . У першому шлюбі з ОСОБА_20 у ОСОБА_9 народилося троє дітей: донька ОСОБА_21 , син ОСОБА_22 та син ОСОБА_21 (батько свідка). У другому шлюбі у ОСОБА_9 з ОСОБА_23 народилося семеро дітей. А всього у ОСОБА_9 від двох шлюбів було десятеро дітей. ОСОБА_24 була тіткою свідка та позивача. Свідок ствердила, що позивач ОСОБА_1 постійно приїжджала до тітки ОСОБА_3 та допомагала їй по господарству, позаяк тітка після смерті чоловіка жила сама. Відповідача ОСОБА_2 у будинку ОСОБА_3 вона не бачила. Хто поховав тітку ОСОБА_10 вона не знає, позаяк у той час не була вдома. Відстань від будинку тітки ОСОБА_10 до її будинку складає близько двох кілометрів і тітку ОСОБА_10 вона відвідувала 2-3 рази на рік. Вона думає, що тітка ОСОБА_10 хотіла, щоб після її смерті майно належало Володі та позивачу ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_25 , будучи допитана судом за клопотанням позивача, у судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_3 являлася їй родичкою, двоюрідною. З ОСОБА_26 вони були у хороших стосунках. Коли вона працювала продавцем у магазині, то ОСОБА_27 приходила до неї на роботу, у них є спільні фото. ОСОБА_27 була енергійна, сама поралася по господарству, однак, у неї був поганий слух.
Свідок ОСОБА_28 , будучи допитана судом за клопотанням позивача, у судовому засіданні показала, що її бабка ОСОБА_29 ( ОСОБА_15 ) являлася рідною сестрою спадкодавиці ОСОБА_30 , а її батько ОСОБА_31 являється двоюрідним братом позивача ОСОБА_1 .. ОСОБА_27 і позивач ОСОБА_1 підтримували добрі стосунки, позивач часто приїздила до неї на день народження. Свідок часто підвозила позивача до будинку ОСОБА_30 , а коли востаннє привезла позивача до неї, то ОСОБА_27 вже хворіла і позивач там залишилася. Після того як хвороба відійшла, ОСОБА_27 іще самостійно ходила. Свідок ствердила, що з ОСОБА_26 ніхто не проживав і відповідача ОСОБА_2 вона ніколи не бачила вдома у Боднар Гафії. ОСОБА_27 казала, що після своєї смерті хоче залишити будинок позивачу та її брату у спадщину. Поховала ОСОБА_32 відповідач ОСОБА_2 . Свідок теж була на похороні у Боднар Гафії.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мехедок Т.С., представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кохман М.В., покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області 14 лютого 2025 року складено актовий запис № 40.
Спадкодавиця ОСОБА_33 05 вересня 1972 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_34 .
Чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про його смерть, та як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру після його смерті спадкова справа не заводилася.
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 82141614 від 08 серпня 2025 року після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 березня 2025 року приватним нотаріусом Бенчак М.Т. заведено спадкову справу № 73810127 (номер у нотаріуса № 37/2025) .
Після смерті  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, загальною площею 52, 2 м.кв., господарські споруди та прилегла земельна ділянка, площею 0, 26 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 вересня 2025 року встановлено, що житловий будинок, загальною площею 52, 2 м.кв., з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 05 червня 2012 року, зареєстрований на праві приватної власності по частці за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . 
Згідно довідки Ганичівського старостинського округу Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 23 червня 2026 року, наданої на запит суду, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , проживала одна.
Згідно виписки з погосподарської книги Ганичівського старостинського округу Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 23 червня 2026 року, наданої на запит суду, власником житлового будинку, господарських споруд та прилеглої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , головою дворогосподарства була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Загальна площа земельної ділянки, прилеглої до житлового будинку, згідно запису в погосподарській книзі, становить 0, 26 га, цільове призначення земельної ділянки – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Згідно висновку про технічний стан житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будинок, загальною площею 52, 2 м. кв., побудовано у 1988 році.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_35 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження – с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, матір`ю значиться ОСОБА_7 , а відомості про батька відсутні.
З копії свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що позивач уклала шлюб із ОСОБА_36 та після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_37 .
З архівних довідок з державного архіву Закарпатської області від 28 березня 2025 року за вих. № 52/01-12 та від 25 квітня 2025 року за вих. № 71/01-12 встановлено, що мати позивача  ОСОБА_7  народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на час народження дитини не були одружені; а спадкодавець  ОСОБА_38 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та цими довідками підтверджено той факт, що мати позивача ОСОБА_7 та спадкодавиця ОСОБА_38 були рідними сестрами, і цей факт також визнали сторони в судовому засіданні.
Мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_3 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також судом встановлено, що у спадкодавиці ОСОБА_3 , крім матері позивача ОСОБА_7 , було четверо рідних братів та четверо рідних сестер, а всього у сім`ї їх батьків було десятеро дітей. 
З архівних довідок з державного архіву Закарпатської області від 23 лютого 2026 року за вих. № 409/05/01-17, від 23 лютого 2026 року за вих. № 409/04/01-17, від 23 лютого 2026 року за вих. № 409/03/01-17, від 23 лютого 2026 року за вих. № 409/02/01-17, встановлено, що у спадкодавиці ОСОБА_3 була рідна сестра ОСОБА_39 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , був рідний брат ОСОБА_40 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , був рідний брат ОСОБА_41 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та була рідна сестра  ОСОБА_42 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Той факт, що у спадкодавиці ОСОБА_3 були рідні сестри та брати від першого та другого шлюбів матері ОСОБА_9 підтвердили у судовому засіданні як позивач, так і свідки  ОСОБА_18 , яка показала суду, що її батько ОСОБА_21 , який помер до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , був рідним братом спадкодавиці ОСОБА_3 , а також свідок ОСОБА_28 , яка показала суду, що її бабка ОСОБА_29 ( ОСОБА_15 ) являлася рідною сестрою спадкодавиці ОСОБА_30 , а її батько ОСОБА_31 являється двоюрідним братом позивача ОСОБА_1 .. 
Позивач ОСОБА_1 у передбачений законом строк 14 травня 2025 року звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Олефіра Р.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до цього ж приватного нотаріуса звернулася 28 січня 2026 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261–1265 цього Кодексу.
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).
Частиною третьою статті 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення).
У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц зроблено висновок щодо застосування статті 1266 ЦК України та вказано, що спадкування за правом представлення – це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення – це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
У відповідності до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка заповіт на випадок своєї смерті не залишала та після її смерті відсутні спадкоємці першої черги за законом.
Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є племінницею спадкодавиці ОСОБА_3 .
Мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_3 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При таких обставинах, на підставі частини третьої статті 1266 ЦК України, позивач ОСОБА_1 має право як племінниця спадкодавиці спадкувати ту частку спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка належала б за законом її матері  ОСОБА_7 (сестрі спадкодавиці), якби вона була жива на час відкриття спадщини.
У спадкодавиці ОСОБА_3 , крім матері позивача ОСОБА_7 , було ще четверо рідних братів та четверо рідних сестер, а всього у сім`ї їх батьків було десятеро дітей. 
Таким чином, спадкоємцями за правом представлення після смерті  ОСОБА_3  є також діти її померлих рідних братів та сестер, які належать до п`ятої черги спадкоємців, як і позивач, а спірне нерухоме майно входить у спадкову масу.
Згідно з частиною першою статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, суд зазначає, що спадкоємцями за правом представлення після смерті  ОСОБА_3  є також діти її померлих рідних братів та сестер, які належать до п`ятої черги спадкоємців, як і позивач, а спірне нерухоме майно входить у спадкову масу, однак, позивачем не залучено їх до участі у справі в якості відповідачів, а посилання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Мехедок Т.С. на ті обставини, що вони не прийняли спадщину, а тому не мають права на спадкове майно є безпідставні, оскільки при вирішенні питання про визнання права власності в порядку спадкування суд має встановити коло спадкоємців.
Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України).
Суд зазначає, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.
Матеріали справи не містять доказів того, що нотаріус ухиляється від видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, а дії нотаріуса є перешкодою для неї в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку.
Судом встановлено, що у матеріалах справи немає відомостей про відмову нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а отже звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових прав нотаріусом, зокрема, наявність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, і відсутності відмови нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, є передчасним, що є підставою для відмови в позові.
Суд зазначає, що зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину. У матеріалах справи немає відомостей про відмову нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину та позивач не надала суду доказів того, що нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтва, а отже цей позов є передчасним.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 січня 2019 року в справі № 2-390/2006, від 21 лютого 2021 року в справі № 392/1213/17, від 12 січня 2023 року в справі № 299/2447/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв"язку з відмовою у позові, судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

У позові  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 52, 2 м.кв., та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце реєстрації та місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
Відповідач: Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ: 04351720, місце розташування за адресою: с. Нересниця, вул. Грушевського, 25, Тячівського району, Закарпатської області, Україна.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бенчак Марія Тарасівна, юридична адреса: м. Тячів, вул. Армійська, 53, Закарпатської області, Україна.
Повний текст рішення складено та проголошено 20 липня 2026 року.

Головуюча суддя: Сойма М.М.