КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №243/4525/26 
Провадження № 3/552/1465/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2026 м. Полтава
суддя Київського районного суду м. Полтави Гончарова А.О, розглянувши матеріали, які надійшли з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 та Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 (оператор БПЛА, матрос), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130, ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

10.05.2026 о 07 годині 35 хвилин в м. Слов`янськ, по вул. Університетська, 32, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus RX 300 номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 10.05.2026 о 08-50 год., військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , матрос ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвокат Рудницька А.В., яка діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АХ № 1350539 від 20.05.2026 та договору про надання правничої допомоги від 11.05.2026, направила до суду клопотання: про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 ; про визнання огляду та його результатів недійсними; про визнання доказів неналежними та недопустимими. В обґрунтування клопотань представник заначила наступне.
Представник стверджує, що відео доказ є неналежним та недопустимим, оскільки є неповний та небезперервний. Тобто відео не є достовірним та таким, що підтверджує всі фактичні обставини справи. Також представником зазначено, що результати огляду ОСОБА_1 є недійсним, оскільки при зупинці одразу було з`ясовано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Працівниками поліції не з`ясовано чи перебував ОСОБА_1 при виконання службових військових обов`язків під час зупинки, не було викликано працівників ВСП, не залучено захисника Крім того, представником зазначено, що справа підлягає закриттю, оскільки датою скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП у протоколі зазначено 10.05.2025 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився. 
Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участі не приймав, враховуючи, що він скористався правом передбаченим ст. 268 КУпАП та звернувся за юридичною допомогою адвоката, який представляє його інтереси в суді, а тому вважаю за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-20, ст. 130 ч.1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвокат Рудницька А.В., в судовому засіданні підтвердила зазначені доводи у клопотаннях, просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . 
Заслухавши доводи представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність в загальному порядку відповідно до глави 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність (ч. 4 ст.15 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення вищевказаних дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Стаття перша Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 введено воєнний стан, який систематично подовжується, діяв на час вчинення адміністративного правопорушення та продовжує діяти на теперішній час.
Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначено статтею 266-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2023 №32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі по тексту - Порядок), яким визначено процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), та проведення огляду (п. 1 Порядку).
Відповідно до п. 5 Порядку огляд проводиться: 1) уповноваженою посадовою особою- на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
?протоколом серії ДНК/С № 1835 від 10.05.2026, відповідно до якого 10.05.2026 о 08-50 год., військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , матрос ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду. Військовослужбовця ОСОБА_1 було направлено для проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний склав 1,280 ‰. Факт вчиненого правопорушення підтверджено свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про що свідчить їх підпис у протоколі. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, про що свідчить його підпис, при цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;
?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 3484 від 10.05.2026 та результатом (чеком) тестування від 10.05.2026 № 00005324 за допомогою приладу алкотестера Алконт, згідно якого слідує, що за наслідками проведеного о 09-57 год. 10.05.2026 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, було виявлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 1,280 ‰, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився;
? військовим квитком серії НОМЕР_4 , яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 ;
? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від 10.05.2026 відповідно до яких останні, як представники ВЧ НОМЕР_2 підтвердили факт перебування 10.05.2026 військовослужбовця ОСОБА_1 який проходить службу у ВЧ НОМЕР_2 , на території тимчасового розташування військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушення координації рухів.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений на території тимчасового розташування військового підрозділу в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Таким чином, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, та достатності, враховуючи те, що на території України діє особливий період, суд вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, права правопорушника судом не порушені.
Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП суд зазначає наступне.
Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
За змістом частин 1-2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 6-7 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
В силу положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 662070 від 10.05.2026, з якого слідує, що 10.05.2026 о 07 годині 35 хвилин в м. Слов`янськ, по вул. Університетська, 32, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus RX 300 номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 останньому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України, про що свідчить його підпис;
- направленням на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 10.05.2026 о 07-50 год. до КЛПУ «Медичний центр профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ;
- рапортом інспектора взводу №1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта І.Заремба від 10.05.2026, яким підтверджуються обставини викладені відповідно до фабули протоколу серії ЕПР1№ 662070 від 10.05.2026;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.05.2026, відповідно до яких останній підтвердив вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом Lexus RX 300 номерний знак НОМЕР_3 , 10.05.2026 о 07 годині 35 хвилин в м. Слов`янськ, по вул. Університетська, 32, Краматорського району, Донецької області;
- довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; 
-файлами відеозапису на оптичному диску export-hneqg.mp4, долученого до протоколу, якими підтверджуються обставини викладені відповідно до фабули протоколу серії ЕПР1№ 662070 від 10.05.2026.
Досліджений відеозапис здійснено на підставі п. 1ст.40 Закону України «Про національну поліцію», з метою фіксування правопорушення та у відповідності до вимог ч.2ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, він є джерелом належних доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Отже, вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом суд не вбачає.
З огляду на вищезазначене доводи сторони захисту про те, що відеозапис не є безперервним, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, а тому не може бути визнаний допустимим доказом у справі, на увагу не заслуговують.
Суд зазначає, що вимоги діючого КУпАП не зобов`язують саме фіксування керування особою транспортним засобом, факт такого керування може бути підтверджений будь-якими доказами або сукупністю доказів.
На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння повинен проводитися відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КУпАП, є хибними.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП та притягнення до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи.
Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку. Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та відповідно протокол складено саме за ст. 130 КУпАП, як водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на вимогу поліцейського.
Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження через сплив строку накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд зазначає наступне.
Представник зауважує, що у протоколі дата скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП зазначена, як 10.05.2025 року, тобто на час розгляду справи строк накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП сплинув. Проаналізував протокол про адміністративне правопорушення та інші докази, суд вважає, що рік скоєння правопорушення, що зазначений працівником поліція, як 2025 є технічною помилкою. Дата скоєння правопорушення саме 10.05.2026 року підтверджується датою складання протоколу 10.05.2026, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу саме 10.05.2026 року, поясненнями самого ОСОБА_1 10.05.2026 року (а.с.8); відеозаписом. Отже суд приходить до переконання, що технічна описка у протоколі про адміністративне правопорушення саме у зазначенні року не може суттєво вплинути на результат розгляду справи. Клопотання про закриття провадження по справі через сплив строку накладення стягнення суд розцінює, як спосіб уникнути відповідальності.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан. Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.
Відповідно до довідки, долученої до протоколів, вбачається що ОСОБА_1 посвідчення водія не має.
З огляду на зазначене, суд враховує постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, відповідно до якої, суспільна небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. На підставі цього, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту (ст. 286 КК України) або в цьому ж порушенні, вчиненому в стані сп`яніння (ст. 286-1 КК України), незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня небезпеки та наслідків, які б могли настати, особи правопорушника, ступеня його вини, відношення до скоєного та майнового стану, приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді) стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Судом встановлено, що правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч.3 КУпАП було вчинено 10.05.2026 року.
Таким чином, на момент розгляду справи по суті, передбачений ч. 2ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, закінчився.
Згідно з п. 7ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП підлягає закриттю.
Окрім того, в порядку ст.40-1КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ч.1 ст. 130, ч. 3 ст. 172-20, ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять)грн. 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя          А.О.Гончарова