Справа № 367/9924/26
Провадження №3/367/2211/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

25 серпня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Горбачова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 972523 від 24 липня 2026 року, 24.07.2026 року о 16 год. 30 хв., ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, знаючи, що дитина хвора (з її слів має психічні розлади), не зверталася до медичного закладу, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнала, зазначивши, що з нею мешкає її неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вже декілька років проявляє до неї безпричинну агресію. Вона зверталася до поліції та соціальної служби за допомогою, але дитина продовжує на неї агрессувати. Так, 22.07.2026 було видано направлення на стаціонарне обстажання дитини у психіатра, але донька, на її прохання поїхати до лікаря, не реагувала і погодилася лише коли прибули працівники поліції 24.07.2026 на виклик чергової агрессивної поведінки дочки.. На підтвердження того, що дочка пройшла стаціонарне обстеження у психіатричній лікарні вона надала та просила долучити до матеріалів справи копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5823 про обстеження психіатром.
За клопотанням ОСОБА_1 , в судовому засіданні був допитаний її повнолітній син, який пояснив, що на даний час не мешкає з матірью і сестрою, але, коли проживав разом з ними в Ірпені, то спостерігав агресивну поведінку саме своєї неповнолітньої сестри  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до матері. На даний час він мешкає у м.Миколаїв та коли приїзджає до матері, то мати йому скаржиться на поведінку сестри. Коли він стає на захист матері, то сестра починає і до нього ставитись агресивно.
Також за ОСОБА_3 , в судовому засіданні була допитана завідувачка відділення соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю КНП «Центр надання соціальних послуг» Ірпінської міської ради ОСОБА_4 , яка повідомила, що родина ОСОБА_1 вже декілька місяців перебуває під їх наглядом. За цей час вона спостерігала агресивну поведінку дитини саме до матері. Спостереження та супровід даної родини продовжується і служба відшукує можливості допомогти їм уникати конфліктних ситуацій.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 184 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
За статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, серед яких: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 972523 від 24.07.2026 року, письмові пояснення та копія паспорта  ОСОБА_1 , копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого, вважаю, що а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали додані до нього не містять в собі належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що  ОСОБА_1 дійсно ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки, яке виразилося у не зверненні до медичного закладу для обстаеження дитини.
Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відомості, які зазначені в протоколі не знайшли своє відображення в дійсності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 7, 9, 23, 24, 27, 33, 34, 35, 38, 40-1, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення такої постанови, апеляційної скарги.

Суддя:        Ю. В. Горбачова