Справа № 295/8110/25
2/296/162/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Анциборенко Н.М., 
секретаря судового засідання Дзендзеловської К.В.,
розглянувши в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» – адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200270332 від 02.06.2020 у розмірі 28001,62 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2020 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у сумі 26472,51 грн., однак зобов`язання з їх повернення належним чином не виконувались. 
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 3).
Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю. Вказала, вона не була обізнана про жодні зобов`язання, позивач нав`язав їй умови договору , які є несправедливими. Також зазначила, що позивач не надав належних та допустимих первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт видачі кредиту, цього суму та правильність нарахування відсотків. Наданий позивачем розрахунок є одностороннім арифметичним документом, який не має статусу первинного документа бухгалтерського обліку згідно із ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Надана банківська виписка по рахунку оформлена з порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином, а тому є неналежним доказом, який не дозволяє суду перевірити реальний рух коштів. Крім цього, посилання позивача на паспорт споживчого кредиту вважає безпідставним, оскільки ознайомлення з ним не означає укладання договору та не фіксує волевиявлення сторін щодо його умов. Також вказала, що сума витрат на послуги адвоката у розмірі 7000,00 грн. є завищеною та не відповідає складності справи. Просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог (а.с. 65-68).
Представник позивач у відповіді на відзив зазначив, що факт видачі кредиту та право вимоги підтверджено тим, що 02.06.20202 між АТ «Банк Форвард» та відповідачкою було укладено кредитний договір на суму 26472,51 грн. Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Факт отримання кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку та детальним розрахунком заборгованості. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 77-84). 
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.
02.06.2020 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200270332 на підставі якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 26472,51 грн. (а.с. 15-16).
25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" був укладений договір відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло право вимоги за кредитним договором №200270332 від 02.06.2020 року.
Позивач наразі є новим кредитором відповідача.
Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду із цим позовом становить 28001,62 грн. та складається із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 24897,25 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3104,37 грн. (а.с. 17).
Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам права.
Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
З наведено вище слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 200270332 від 02.06.2020 року. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610,6 12 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Оскільки, відповідач порушила умови договору, має заборгованість в розмірі 28001,62 грн. та складається із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 24897,25 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3104,37 грн. 
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 02.06.2020 між АТ «Банк Форвард» та відповідачкою укладено кредитний договір №20021032. Новим кредитором на законних підставах стало ТО «ФК «Кредит-Капітал». 
Заперечення відповідача щодо недоведеності факту отримання коштів суд відхиляє. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, надані позивачем виписки по особовим рахунках та детальний розрахунок заборгованості є належними та допустимими первинними документами, які в повній мірі підтверджують факт надання кредиту та прострочення його повернення. Відповідач належних доказів на спростування суми боргу або факту погашення кредиту суду не надала. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитними договором.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми в рахунок відшкодування за правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 року, акт №576 надання послуг (правової(правничої допомоги) від 09.06.2025 року, детальний опис наданих послуг до Акту №576 від 09.06.2025 року, ордер на надання правничої допомоги (а.с. 45-47).
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги про стягення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., оскільки вони є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Керуючись ст.ст. 4-12, 141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,549,610-612,628,629,638,1054,1055 ЦК України, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - 28001 (двадцять вісім тисяч одну) гривню заборгованості за кредитним договором № 200270332 від 02.06.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Кредит-Капітал",
адреса місця реєстрації/знаходження:
79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 , корпус 28,
ЄДРПОУ- 35234236.

Відповідач: ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
РНОКПП: НОМЕР_1 ,
адреса місця проживання/знаходження:
АДРЕСА_1 .

Cуддя  Н. М. Анциборенко