справа №176/2960/26
провадження №2/176/2291/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючої судді Павловської І.А., 
за участі секретаря Ніколенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води, в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1  звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком.
Досягнувши повноліття  ОСОБА_1 продовжує навчання та на теперішній час є студентом III курсу Відокремленого підрозділу «Жовтоводський промисловий фаховий коледж» Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, де навчається за денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету. Закінчення навчання заплановано на 30 червня 2027 року.
Позивач зазначає, що у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки під час навчання він несе витрати на харчування, придбання одягу та взуття, засобів особистої гігієни, медикаментів, навчальної літератури, канцелярського приладдя, витратних матеріалів, користування електронними освітніми ресурсами та інші повсякденні витрати, необхідні для проживання та навчання.
Власного стабільного доходу позивач не має, стипендію не отримує. У зв`язку з навчанням за денною формою, за його твердженням, він не має можливості повноцінно працевлаштуватися та самостійно забезпечувати свої життєві потреби.
Позивач вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги йому не надає та участі в його утриманні не бере, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до 30 червня 2027 року.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи без їх участі. Одночасно, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач щодо задоволення позову не заперечує.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого відповідач зазначений батьком позивача.
З копії паспорта позивача та витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що позивач є повнолітнім та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач досяг повноліття.
З довідки з місця навчання вбачається, що ОСОБА_1 є студентом III курсу Відокремленого підрозділу «Жовтоводський промисловий фаховий коледж» Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, навчається за денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету. Термін закінчення навчання – 30 червня 2027 року.
Отже, на час розгляду справи позивач є повнолітнім, продовжує навчання за денною формою, не має стабільного доходу та не отримує стипендії, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для забезпечення потреб, пов`язаних із навчанням та повсякденним проживанням.
Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно з частиною третьою статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають.
Таким чином, позивач як повнолітній син, який продовжує навчання, має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання.
Відповідно до частини першої статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених статтею 182 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей і непрацездатних осіб, яких він зобов`язаний утримувати, та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує можливість надання утримання другим із батьків, своїм чоловіком, дружиною та повнолітніми дочкою, сином.
Суд враховує, що позивач продовжує навчання за денною формою, не має стабільного власного доходу та не отримує стипендії, а тому потребує матеріальної допомоги.
Водночас суд враховує положення частини другої статті 200 Сімейного кодексу України щодо можливості надання утримання другим із батьків. Доказів, які б свідчили про достатність власних доходів позивача або про повне забезпечення його потреб другим із батьків, матеріали справи не містять. 
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Відповідач є працездатною особою, щодо задоволення позову не заперечує, доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу, зокрема у зв`язку зі станом здоров`я, матеріальним становищем чи наявністю інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, суду не надано.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який не має стабільного доходу та не отримує стипендії, продовжує навчання за денною формою, його потребу в матеріальній допомозі, а також можливість відповідача брати участь в утриманні повнолітнього сина.
З урахуванням наведених обставин суд вважає співмірним та обґрунтованим визначити розмір аліментів у частці, що становить 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що забезпечуватиме участь відповідача в утриманні сина та відповідатиме його потребам, пов`язаним із навчанням і проживанням.
Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин щодо утримання повнолітніх дочки, сина застосовуються положення статей 187, 189–192 і 194–197 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовом 16 липня 2026 року, аліменти підлягають стягненню з відповідача починаючи з 16 липня 2026 року.
Суд також враховує, що позивач просить стягувати аліменти до 30 червня 2027 року, тобто до визначеної довідкою закладу освіти дати закінчення навчання.
Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України право повнолітньої дочки, сина на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже, аліменти підлягають стягненню на період продовження позивачем навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, судовий збір у розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та стягувати у такому розмірі щомісячно до закінчення навчання позивачем, тобто до 30 червня 2027 року, почавши стягнення з 16 липня 2026 року.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА