Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/852/26
Провадження № 2/382/947/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
20 липня 2026 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нарольського М. М.,
при секретарі судового засідання Матвієнко Ю. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 382/852/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
14.04.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з цим позовом, в якому просить стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , аліменти на свою користь, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.10.2025 року йому виповнилося вісімнадцять років. З 18 серпня 2025 року позивач є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну. Як вбачається з довідки Київського національного університету технологій та дизайну від 09 вересня 2025 року терміни навчання позивача становить з 18 серпня 2025 року по 30 червня 2029 року. За таких обставин, позивач не має власного доходу та потребує витрат на за гуртожиток, а також потребує реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку. Як вбачається з копії квитанції мати позивача 09 серпня 2025 року здійснила оплату за проживання позивача в гуртожитку в сумі 10 050 грн. При цьому, слід наголосити, що мати позивача в повній мірі забезпечити потреби сина не може. В той же час, відповідач є працездатною особою, працює проте матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття не надає, хоча може її надавати. Щодо наявності у відповідача будь-якого рухомого чи нерухомого майна, повідомляє суд, що позивачу відомо про перебування у власності відповідача автомобіль Citroen. Таким чином, оскільки позивач потребує допомоги на своє утримання на період свого навчання, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою від 20.04.2026 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України)
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідач на розгляд справи повторно не з`явився, відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України.
Враховуючи неявку відповідача, який вважається повідомленим належним чином, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.11.2007 року.
Як вбачається із довідки № 54/51 від 09.09.2025 року, виданої директором факультету ІІТ Київського національного університету технологій та дизайну, ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю "Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та роботехніка" (денна форма навчання, терміни навчання позивача становить з 18 серпня 2025 року по 30 червня 2029 року). Також позивач надав квитанцію про оплату за гуртожиток в сумі 10050 грн.
Позивач зазначає, що з огляду на навчання, не має власного доходу та потребує витрат на за гуртожиток, а також потребує реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що продовжує навчання на денній формі навчання, що підтверджується матеріалами справи, не має самостійного заробітку і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, однак відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має можливість її надавати, так як є працездатною особою. 
Суд враховує, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини необхідно враховувати всі джерела, що утворюють дохід повнолітнього сина, разом з тим будь-які докази, що йому призначена академічна стипендія або він має свій дохід матеріали справи не містять.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, доказів того, що за станом здоров`я він не має змоги працювати, у встановленому законом порядку останнім не надано. 
Згідно копії довідки № № 54/51 від 09.09.2025 року, виданої директором факультету ІІТ Київського національного університету технологій та дизайну, ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю "Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та роботехніка" (денна форма навчання, терміни навчання позивача становить з 18 серпня 2025 року по 30 червня 2029 року). 
Водночас, як вже зазначалося, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. /Постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20)/.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Встановивши, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійних доходів не має, відповідач є працездатною особою, за твердженням позивача відповідач працює, та має можливість сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання, за відсутності доказів з боку позивача більших можливостей надання утримання, враховуючи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, у цьому випадку є достатнім та таким, що відповідає потребам повнолітнього сина у зв`язку із продовженням навчання з метою захисту його інтересів, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, позаяк на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. 
За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Судовий збір підлягає покладенню на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 141, 244, 258-259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається, задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що продовжує навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 13.04.2026 року, до закінчення навчання або до досягнення сином двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 1331,20 грн судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повні найменування сторін: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованиого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          М. М. Нарольський