Справа № 439/1339/26
Провадження № 2-а/439/20/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
з участю секретаря судового засідання Бойко О.І.
в засіданні приймали участь:
позивач ОСОБА_1 
представник відповідача Яремчук Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА за №7255212 від 25.05.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова серії ЕНА за №7255212 від 25.05.2026 є протиправною. Позивач зазначає, що працівник поліції не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Поліцейським взагалі були проігноровані вимоги закону щодо роз`яснення прав передбачених ст. 62 Конституції України та ст.268 КУпАП. Не надано можливості ознайомитись із матеріалами справи, надати свої зауваження та відповідні пояснення. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, працівник ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що жодного правопорушення не вчиняв, а тому просить визнати постанову про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.
Ухвалою суду від 16.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
На адресу суду від відповідача Головного управління Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що доводи позивача, щодо недотриманням працівником поліції вимог проведення процедури розгляду справи та ігнорування порядку встановленого ст.278 та ст.279 КУпАП є безпідставними, оскільки із відео матеріалів з нагрудної бодікамери поліцейського чітко вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із порушенням правил користування ременем безпеки, на початку діалогу з поліцейським визнав та стверджував, що в населеному пункті не потрібно користуватись ременем безпеки. Проте в подальшому при розгляд справи, пристебнув ремінь безпеки та стверджував, що був пристебнутий. Поліцейським було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлено обставини справи, оцінено докази та винесено постанову про адміністративне правопорушення. У зв`язку із наведеним вище, просить у задоволені позову відмовити.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав, просив задовольнити в повній мірі.
Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівської області у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, спираючись на доводи зазначені у відзиві на позовну заяву. 
Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши диск, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
25.05.2026 року відносно позивача була винесена Постанова серії ЕНА №7255212 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.5 ст.121 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с.6).
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 25.05.2026 року о 12 годині 13 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Спортивна в місті Броди керував транспортним засобом марки Jeep Compass, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.
У розділі 7Постанови ЕНА №7255212«До постанови додається» зазначено, що фіксування здійснювалося на бодікамеру 914125.
Згідно з долученого відповідачем відеозапису з бодікамери 914125, вбачається наступне: 25.05.2026 року о 12 годині 13 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Спортивна в місті Броди керував транспортним засобом марки Jeep Compass, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , був непристебнутий ременем безпеки. На відеозаписі зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які регулюються положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР).
Нормативними положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
За змістом пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Нормою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Себто засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України Закону України «Про Національну поліцію» акцентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).
Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із доказів у справі вбачається, щоОСОБА_1 25.05.2026 рокуо 12 годині 13 хвилин під час керування транспортним засобоммарки Jeep Compass, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 здійснюючи рухпо вулиці Спортивна в місті Бродибув непристебнутий ременем безпеки.Після зупинки транспортного засобу, повідомлення поліцейського про причини зупинки та після оголошення позивачу про складання відносно нього постанови, позивач перекинув через себе пасок безпеки, який був пристебнутий поза спиною водія.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП розглядав поліцейський Серватнюк Б.І. який представився, під час винесення оскаржуваної постанови права особі, передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені, вислухані пояснення позивача, надано на прохання позивача та оглянуто докази. 
Це підтверджується, зокрема відеозаписом події із бодікамери914125 поліцейського, який суд визнає допустимим доказом у справі.
Отже позивачем не спростовано докази, які надані відповідачем на дослідження суду.
Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Працівником органу Національної поліції дотримано вимоги статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Окрім цього, відповідачем правильно застосовано вид та розмір адміністративного стягнення. Тобто, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За встановлених обставин справи, суд приходить до переконання щодо відсутності порушень із боку працівника органу Національної поліції вимог статей 278-279 Кодексу України про адміністративні правопорушення у таких спірних правовідносинах. Відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд, 

у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: пл. Г.Григоренка, буд. 3, м. Львів, ЄДРПОУ 40108833.
Повне рішення суду складено 17 липня 2026 року.

Суддя          Т.Л. Войтюк