ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 р. 	Справа № 520/18115/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 (суддя Мар`єнко Л.М.; м. Харків) по справі № 520/18115/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" 
до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України  
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"(далі – позивач, ТОВ "Компанія "Еко-Енергія") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі – відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області, податковий орган, контролюючий орган, апелянт), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2, ДПС України), в якому просило суд:
1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903691/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.03.2025 №22;
2) зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 12.03.2025 №22 днем її фактичної подачі;
3) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903692/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.03.2025 №25;
4) зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 14.03.2025 №25 днем її фактичної подачі;
5) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903699/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.03.2025 №27;
6) зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.03.2025 №27 днем її фактичної подачі;
7) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903684/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.03.2025 №41;
8) зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.03.2025 №41 днем її фактичної подачі.
Харківський окружний адміністративний суд, рішенням від 28 листопада 2025 року, позов ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" задовольнив. 
Визнав протиправним та скасував рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903691/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.03.2025 №22 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 12.03.2025 №22, подану ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", датою фактичного подання на реєстрацію.
Визнав протиправним та скасував рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903692/36031709 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.03.2025 №25 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 14.03.2025 №25, подану ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", датою фактичного подання на реєстрацію.
Визнав протиправним та скасував рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903699/36031709 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.03.2025 №27 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.03.2025 №27, подану ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", датою фактичного подання на реєстрацію.
Визнав протиправним та скасував рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903684/36031709 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.03.2025 №41 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.03.2025 №41, подану ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", датою фактичного подання на реєстрацію.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" суму сплаченого судового збору у розмірі 4844,80 грн.
Стягнув з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" сплачений судовий збір в сумі 4844,80 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Харківській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що повідомленнями про необхідність надання додаткових пояснень та/ або документів позивачу запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування: первинних документів щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Стверджує, що на вказані повідомлення Позивачем не було надано необхідні документи, а отже вважає, що правомірно відмовив у реєстрації спірної податкової накладної.
ГУ ДПС звертає увагу, підприємством не надано жодних складських документів (актів приймання-передачі, договору оренди приміщення, банківських виписок), 
Зазначає, що на розгляд комісії ГУ ДПС у Харківській області не було надано форми № 20-ОПП, яка у той же час не може розцінюватися як достатній або самостійний доказ фактичної наявності чи використання об`єкта оподаткування.
З метою підтвердження фактичного володіння, користування або використання відповідного об`єкта (зокрема — складських, офісних чи інших приміщень), платник податків має надати відповідні первинні документи, складені відповідно до вимог законодавства, зокрема: належним чином оформлений договір оренди (суборенди) або інший правовстановлюючий документ; документальне підтвердження оплати за користування об`єктом (платіжні інструкції, банківські виписки тощо); акти приймання-передачі майна або інші документи, що підтверджують фактичне набуття прав користування (в тому числі підписані обома сторонами).
Також вважала, що доцільно відмітити, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій Позивачем частково не надано необхідних первинних документів, що також говорить про зловживання правом на отримання податкового кредиту з метою ухилення від сплати податків до бюджету.
Також вказала на дискреційність повноважень ДПС України у питаннях реєстрації податкових накладних.
ГУ ДПС у Харківській області вважає рішення суду в частині про стягнення з ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України витрат на правничу допомогу таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення. 
Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказав на необґрунтованість та безпідставність доводів податкового органу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" (податковий номер 36031709) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.09.2010 за №1616102000000322. Основним видом діяльності за КВЕД є: 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин. Місце реєстрації юридичної особи: проспект Героїв Сталінграда, будинок 45, м.Харків, 61105. Виробничі потужності та безпосередньо виробництво здійснюється за адресою: Сумська область, Лебединський район, с.Будилка, ву.Заводська, буд.1-Г.
Як платник податків та зборів перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, Індустріальна ДПІ (Слобідський район м.Харкова). 
ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" здійснює діяльність з виробництва біоетанолу згідно ліцензії від 01.07.2020 №990116202000001.
Перелік товарів, що виготовляється підприємством - Біоетанол (код УКТЗЕД 2207100090), Біоетанол для постачання на експорт (код УКТЗЕД 2207200010), Розчинник органічний універсальний технічний "Сольвент" (Код УКТ ЗЕД 3814009019), що здійснюється на підставі технічних умов ТУ У 20.3-36031709 007:2022 від 02.06.2022. 
Судом з матеріалів справи встановлено, що 30.01.2025 між ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" (постачальник) та ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД" (покупець) укладений договір поставки №3001, про поставку органічного розчинника "Сольвент".
Так, відповідно до п.1.2 договору, найменування, одиниця виміру, кількість, ціна, загальна вартість товару, строк поставки та порядок оплати визначаються у специфікаціях.
Відповідно до п.1.3 договору, поставка здійснюється на підставі замовлень.
Відповідно до п.2.1, 2.5 договору, товар передається покупцю за адресою Сумська область, с.Будилка, вул.Заводська, 1-Г, на умовах самовивозу.
Відповідно до п.3.2 договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату партії товару за один день до навантаження.
11.03.2025 сторони склали замовлення на придбання товару №8 – на поставку розчинника органічного універсального "Сольвент", обсягом 240000 (+\- 10%) кг, за ціною 35,83 грн/кг, загальною вартістю 10320000,00 грн, у т.ч. ПДВ.
Також, цього дня сторони склали Специфікацію №8 на поставку товару, в обсязі та за ціною, вказаною у замовленні №8. Строк поставки товару до 25 березня 2025 року за умови 100% передоплати.
11.03.2025 позивач виставив покупцю рахунок на оплату №42, на всю суму замовлення №8 – 10320 000,00 грн.
12.03.2025 ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД" сплатило 1000000,00 грн за платіжною інструкцією №554 та 2000000,00 грн за платіжною інструкцією №558, наявними в матеріалах справи.
Крім того судом встановлено, що позивач протягом дня - 12.03.202025 виготовив 25530 кг товару згідно звіту виробництва №00000000187 та 13.03.2025 - 23940 кг товару згідно звіту виробництва №00000000188 та 22365 кг товару згідно звіту виробництва №00000000189 та цього ж дня покупцю відвантажено 23339 кг товару, на суму 1003577,00 грн, згідно видаткової накладної №135 та товарно-транспортної накладної №114 та 25638 кг товару, на суму 1102434,00 грн, згідно видаткової накладної №136 та товарно-транспортної накладної №115 (залишок товару на складі склав: 22858 кг).
14.03.2025 ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД" сплатив 300000,00 грн за платіжною інструкцією №558, у розмірі 600000,00 грн за платіжною інструкцією №566, 780000,00 грн за платіжною інструкцією №565, 940000,00 грн, за платіжною інструкцією №560, 1500000,00 грн за платіжною інструкцією №563 та 1500000,00 грн за платіжною інструкцією №564.
Також судом встановлено, що позивач виготовив 25529 кг товару згідно звіту виробництва №00000000191, 23940 кг товару згідно звіту виробництва №00000000192 та 23547 кг товару згідно звіту виробництва №00000000193 та цього ж дня покупцю відвантажено 22856 кг товару, на суму 982808,00 грн, згідно видаткової накладної №138 та товарно-транспортної накладної №117 (залишок товару на складі склав: 49078 кг).
17.03.2025 ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД" сплатив 1700000,00 грн за платіжною інструкцією №569.
17.03.2025 позивач виготовив 25532 кг товару згідно звіту виробництва №00000000197, 21555 кг товару згідно звіту виробництва №00000000198 та 25565 кг товару згідно звіту виробництва №00000000199 та цього ж дня покупцю відвантажено 23228 кг товару, на суму 998 804,00 грн, згідно видаткової накладної №142 та товарно-транспортної накладної №120 (залишок товару на складі склав: 98502 кг).
18.03.2025 позивач виготовив 24 763 кг товару згідно звіту виробництва №00000000201 та 26 372 кг товару згідно звіту виробництва №00000000202 та цього ж дня покупцю відвантажено 25 764 кг Товару, на суму 1 107 852,00 грн, згідно видаткової накладної №144 та ТТН №122 (залишок товару на складі склав:123 873 кг).
19.03.2025 позивач виготовив 21572 кг товару згідно звіту виробництва №00000000204, 23970 кг товару згідно звіту виробництва №00000000205 та 24765 кг товару згідно звіту виробництва №00000000206 та цього ж дня покупцю відвантажено 23408 кг товару, на суму 1006544,00 грн, згідно видаткової накладної №147 та товарно-транспортної накладної №124 та 22936 кг товару, на суму 986248,00 грн, згідно видаткової накладної №148 та товарно-транспортної накладної №125 (залишок товару на складі склав: 147836 кг).
20.03.2025 позивач виготовив 23173 кг товару згідно звіту виробництва №00000000208 та 25565 кг товару згідно звіту виробництва №00000000209 та цього ж дня покупцю відвантажено 23248 кг товару, на суму 999664,00 грн, згідно видаткової накладної №150 та товарно-транспортної накладної №127 та 25716 кг товару, на суму 1105788,00 грн, згідно видаткової накладної №151 та товарно-транспортної накладної №128 (залишок товару на складі склав: 147610 кг).
24.03.2025 ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД" сплатив 79765,00 грн за платіжною інструкцією №578.
Також 24.03.2025 позивач виготовив 24770 кг товару згідно звіту виробництва №00000000216 та 25565 кг товару згідно звіту виробництва №00000000217 та цього ж дня покупцю відвантажено 25772 кг товару, на суму 1106046,00 грн, згідно видаткової накладної №156 та товарно-транспортної накладної №131 (залишок товару на складі склав: 146 608 кг).
Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України, за правилом "першої події" - отримання передоплати товару позивач склав на направив на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні: від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41.
Податковим органом за наслідком надсилання на реєстрацію спірних податкових накладних сформовано квитанції, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, підставами зупинення реєстрації вказано: платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.
07.05.2025 позивач надав повідомлення про надання пояснень №01-03.2025 щодо проведених господарських операцій з контрагентом - ТОВ "АЛЬТРОН", а також копії договорів, первинні бухгалтерські документи, серед яких: договір поставки №3001 від 30.01.2024 з додатками; специфікація №1 від 30.01.2025, замовлення на придбання товару №1 від 30.01.2025; специфікація №2 від 05.02.2025, замовлення на придбання товару №2 від 05.02.2025, специфікація №3 від 13.02.2025, замовлення на придбання товару №3 від 13.02.2025, специфікація №4 від 18.02.2025, замовлення на придбання товару №4 від 18.02.2025, специфікація №5 від 18.02.2025, замовлення на придбання товару № 5 від 18.02.2025, специфікація №6 від 21.02.2025, замовлення на придбання товару №6 від 21.02.2025, специфікація №7 від 06.03.2025, замовлення на придбання товару №7 від 06.03.2025, специфікація №8 від 11.03.2025, замовлення на придбання товару №8 від 11.03.2025, довіреність, якими оформленні повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для провадження господарської діяльності, первинні документи, щодо постачання товару, зберігання і транспортування, складські документи, видаткові накладні: №42 від 31.01.2025, №43 від 31.01.2025, №44 від 31.01.2025, №53 від 06.02.2025, №67 від 13.02.2025, №73 від 15.02.2025, №74 від 15.02.2025, №76 від 16.02.2025, №84 від 20.02.2025, №86 від 20.02.2025, №95 від 24.02.2025, №98 від 25.02.2025, №102 від 26.02.2025, №103 від 27.02.2025, №111 від 01.03.2025, №112 від 01.03.2025, №133 від 12.03.2025, №135 від 13.03.2025, №136 від 13.03.2025, №138 від 14.03.2025, №142 від 17.03.2025, №144 від 18.03.2025, №147 від 19.03.2025, №148 від 19.03.2025, №150 від 20.03.2025, №151 від 20.03.2025, №156 від 24.03.2025, №163 від 26.03.2025, №167 від 27.03.2025, №169 від 29.03.2025, товарно-транспортні накладні №40 від 31.01.2025, №41 від 31.01.2025, №42 від 31.01.2025, №51 від 06.02.2025, №60 від 13.02.2025, №66 від 15.02.2025, №67 від 15.02.2025, №69 від 16.02.2025, №77 від 20.02.2025, №79 від 20.02.2025, №85 від 24.02.2025, №88 від 25.02.2025, №91 від 26.02.2025, №92 від 27.02.2025, №99 від 01.03.2025, №100 від 01.03.2025, №113 від 12.03.2025, №114 від 13.03.2025, №115 від 13.03.2025, №117 від 14.03.2025, №120 від 17.03.2025, №122 від 18.03.2025, №124 від 19.03.2025, №125 від 19.03.2025, №127 від 20.03.2025, №128 від 20.03.2025, №131 від 24.03.2025, №135 від 26.03.2025, №137 від 27.03.2025, №138 від 29.03.2025, відомість про рух готової продукції "Розчинник органічний універсальний технічний "Сольвент" за період з 30.01.2025 по 29.03.2025, відомість по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 30.01.2025 по 29.03.2025, розрахункові документи: рахунки на оплату №11 від 30.01.2025, №13 від 05.02.2025, №22 від 13.02.2025, №24 від 18.02.2025, №25 від 18.02.2025, №27 від 21.02.2025, №334 від 06.03.2025, №42 від 11.03.2025, №45 від 24.03.2025, платіжні інструкції №430 від 30.01.2025, №446 від 06.02.2025, №467 від 12.02.2025, №473 від 14.02.2025, №478 від 17.02.2025, №484 від 18.02.2025, №489 від 19.02.2025, №501 від 21.02.2025, №505 від 24.02.2025, №510 від 25.02.2025, №513 від 25.02.2025, №520 від 26.02.2025, №521 від 26.02.2025, №524 від 27.02.2025, №545 від 10.03.2025, №553 від 12.03.2025, №554 від 12.03.2025, №558 від 12.03.2025, №568 від 14.03.2025, №566 від 14.03.2025, №565 від 14.03.2025, №560 від 14.03.2025, №563 від 14.03.2025, №564 від 14.03.2025, №569 від 17.03.2025, №578 від 24.03.2025, №580 від 25.03.2025, з 591 від 28.03.2025, штатний розклад станом на 01.03.2025, акт звірки взаємних розрахунків по стану за період з 30.01.2025 по 31.03.2025.
13.05.2025 Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області сформовані повідомлення №12856156/36031709 (за податковою накладною №22 12.03.2025), №12856155/36031709 (за податкової накладною №25 від 14.03.2025), №12856162/36031709 (за податковою накладною №27 від 17.03.2025), №12856160/36031709 (за податковою накладною №41 від 24.03.2025), в яких позивача зобов`язали надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування: первинних документів щодо постачання/придбання товарів /послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, первинних документів щодо постачання послуг.
Як встановлено з матеріалів справи, 20.05.2025 позивач надав додаткові пояснення по кожному повідомленню та копії відповідних документів та зазначив, що виробництво розчинника "Сольвент" здійснюється на підставі технічних умов ТУ У20.3-36031709-007:2022 від 02.06.2022, які внесені до бази даних "Технічні умови України", та рецептури, яка затверджена відповідно до зазначених ТУ 02.06.2022.
До додаткових пояснень долучено звіти з виробництва, документи на придбання сировини та компонентів для виробництва розчинника, платіжні інструкції із яких вбачається, що з метою виробництва товару, позивач використав: 1) 4,489 т бензину, який придбаний у ТОВ "НАФТОБІЗНЕС КОНТРАКТ" згідно договору від 30.12.2024 №1709/НБК-Н, видаткової накладної від 26.02.2025 №558, товарно-транспортної накладної від 26.02.2025 №Р558 та платіжної інструкції від 27.02.2025 №3079; 2) 54988,47 дал біоетанолу, який вироблений позивачем у тому числі згідно звіту про виробництво від 13.03.2024 №00000000190, від 14.03.2024 №00000000194, від 15.03.2024 №00000000195, від 16.03.2024 №00000000196, від 17.03.2024 №00000000200, від 18.03.2024 №00000000203, від 19.03.2024 №00000000207, від 20.03.2024 №00000000210, від 24.03.2024 №00000000218; 3) 8,228 кг бітрексу, який придбаний у ФОП ОСОБА_1 , згідно договору поставки від 04.01.2022 №0401, специфікації №24 від 21.02.2025, видаткової накладної від 21.02.2025 №4, товарно-транспортної накладної від 21.02.2025 №4, специфікації №25 від 12.03.2025, видаткової накладної від 12.03.2025 №6, товарно-транспортної накладної від 12.03.2025 №6; 4) 2,7548 т етилацетату, який придбаний за договором купівлі-продажу від 27.12.2023 №01-034-Т23 із ТОВ "Перечинський лісохімічний комбінат", специфікацією №05 від 14.02.2025, видатковою накладною від 14.02.2025 №40, товарно-транспортної накладної від 14.02.2025 №000000112, платіжних інструкцій від 13.02.2025 №2991, від 21.02.2025 №3034, від 27.02.2025 №3078.
Однак Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області прийняті рішення від 26.05.2025 №12903691/36031709, №12903692/36031709, №12903699/36031709, №12903684/36031709 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.03.2025 №22 від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41, поданих ТОВ "Компанія "Еко-Енергія".
В якості підстави зазначених рішень вказано: ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Не погодившись із рішеннями ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903691/36031709, №12903692/36031709, №12903699/36031709, №12903684/36031709 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" відмовлено у реєстрації податкових накладних від 12.03.2025 №22 від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було жодних законних та обґрунтованих підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні в ЄРПН.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.
До критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість пунктом 8 віднесено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС..
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).
Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги». У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.
За змістом пункту 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції. Подання письмових пояснень та копій документів до розрахунків коригування, у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого: отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису; постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу; отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів..
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.
Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520, у редакції, чинній з 30.09.2023 на момент розгляду документів позивача, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
З тексту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41 слідує, що підставою для зупинення реєстрації цих податкових накладних стала їх відповідність позивача вимогам пункту п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник «D» та «Р».
Перелік документів, необхідний для розблокування податкової накладної податковим органом не наведений.
Доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачі до суду не надали.
У зв`язку з зупиненням реєстрації спірної накладної, позивач надав до податкового органу пояснення, в яких надав ґрунтовні пояснення щодо спірної операції та надав підтверджуючі документи, ретельно досліджені судом першої інстанції, зокрема: договір поставки №3001 від 30.01.2024 з додатками, специфікаціями, замовленнями на придбання товару, довіреність, якими оформленні повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для провадження господарської діяльності, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, відомість про рух готової продукції "Розчинник органічний універсальний технічний "Сольвент" за період з 30.01.2025 по 29.03.2025, відомість по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 30.01.2025 по 29.03.2025, рахунки на оплату, платіжні інструкції, штатний розклад станом на 01.03.2025, акт звірки взаємних розрахунків по стану за період з 30.01.2025 по 31.03.2025.
13.05.2025 податковий орган надіслав позивачеві Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень №12856156/36031709 (за податковою накладною №22 12.03.2025), №12856155/36031709 (за податкової накладною №25 від 14.03.2025), №12856162/36031709 (за податковою накладною №27 від 17.03.2025), №12856160/36031709 (за податковою накладною №41 від 24.03.2025), в яких позивача зобов`язали надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування: первинних документів щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
У графі «додаткова інформація» податковий орган не вказав на жоден документ, який позивачу було необхідно надати для реєстрації спірних податкових накладних.
Колегія суддів наголошує на тому, що, з урахуванням процедури направлення повідомлення про необхідність надання додаткових документів, ГУ ДПС у Харківській області має право відмовити у реєстрації податкових накладних лише у тому разі, коли позивач не надав конкретні документи, про необхідність надання яких податковий орган чітко вказав у направленому повідомленні.
Колегія суддів також наголошує на тому, що всупереч вимогам форми повідомлення відповідачем не вказано яких конкретно документів йому не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних, що підтверджується відсутністю будь-яких відомостей щодо подання конкретних документів у графі додаткова інформація.
Позивачем надані додаткові пояснення та надані додаткові документи, зокрема, які судами першої та апеляційної інстанції ретельно досліджені, а саме: звіти з виробництва, договори, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні інструкції від 27.02.2025 №3079.
Вказаний пакет документів суд апеляційної інстанції визнає достатнім для реєстрації спірних податкових накладних.
При цьому у спірних рішеннях від 26.05.2025№12903691/36031709, №12903692/36031709, №12903699/36031709, №12903684/36031709 контролюючий орган відмовляє у реєстрації податкових накладних від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41 з огляду на ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
У графі додаткова інформація відсутні будь-які відомості щодо подання конкретних документів.
Отже, колегія суддів вважає безпідставним твердження податкового органу про неподання позивачем документів, оскільки відповідач не вказав які конкретно документи не були надані.
При цьому, у поясненнях, наданих до податкового органу позивач чітко, ясно та однозначно пояснив обставини зберігання відповідної сировини та товару, що необґрунтовано було проігноровано податковим органом.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про нібито обов`язок суддів врахувати ненадання позивачем рахунків на оплату товарів (пілета соснова, меляса, етилацетат, бітрекс), документів про оренду приміщення зокрема: - договір оренди приміщення, - документи, що підтверджують оплату за користування приміщенням (платіжні інструкції, банківські виписки), акти приймання-передачі приміщення - оскільки такі у повідомленнях про необхідність надання додаткових документів податковим органам не вимагалися, більш того, про ненадання цих документів відсутні згадки навіть у спірних рішеннях від 26.05.2025 №12903691/36031709, №12903692/36031709, №12903699/36031709, №12903684/36031709.
У цьому випадку колегія суддів вказує апелянтові на такі правові позиції Верховного Суду.
У постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18 Верховний Суд виклав позицію, зміст якої зводиться до того, що суди не мають досліджувати документи та аргументи суб`єкта владних повноважень, які не були підставами для прийняття спірного рішення, оскільки такі дії суду призведуть до порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.
Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).
Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у п. 75 постанови від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а вказав: «… адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.».
Юридично нікчемним є твердження апелянта про зловживання позивачем правом на отримання податкового кредиту з метою ухилення від сплати податків до бюджету, оскільки у цих правовідносинах позивач за жодних обставин не набуває права на формування податкового кредиту.
У позивач, ТОВ «Компанія «Еко-Енергія», за правилом першої події виникає податкове зобов`язання, яке жодним чином не пов`язано з фактом реєстрації податкових накладних.
Право ж на податковий кредит, у цих правовідносинах виникає у контрагента позивача покупця, ТОВ "АЛЬТРОН ЛТД", який взагалі не є учасником правовідносин між податковим органом та покупцем з приводу реєстрації податкових накладних.
Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.
При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом виключно під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.
Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.
У постанові від 16 лютого 2023 року по справі №380/7648/22 Верховний Суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2025 №12903691/36031709, №12903692/36031709, №12903699/36031709, №12903684/36031709 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41.
Стосовно покликання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у низці його постанов, колегія суддів зауважує на таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналіз вказаної норми свідчить, що врахуванню підлягають висновки Верховного Суду лише щодо застосування конкретних норм права.
Відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Так, предметом розгляду у справах № 520/223/20, № 640/20378/19 та інших, на які безпідставно посилається апелянт, була правомірність винесення податковими органами податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами проведених податкових перевірок та жодним чином не стосуються процедури реєстрації податкових накладних, відтак у цих справах не може бути висновків щодо застосування конкретних норм права застосованих при розгляді цієї справи.
Інші висновки Верховного Суду, викладені у його постановах, на які посилається апелянт так само не мають висновків про застосування конкретних норм права, застосовних у цій справі.
Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного незаконним та протиправним рішення податкового органу права позивача, колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Тобто, навіть п. 20 Порядку № 1246 чітко передбачено, що датою внесення відомостей до Реєстру вважається, зокрема, день, зазначений в рішенні суду.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
Згідно з п. 7) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:
1) дискреційне повноваження передбачено законом;
2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;
3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;
4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано відповідність податкових накладних від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41 критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 12.03.2025 №22, від 14.03.2025 №25, від 17.03.2025 №27, від 24.03.2025 №41, складені позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що позов ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" є обґрунтованим та погоджується з загальним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для його задоволення у повному обсязі.
Доводи ГУ ДПС у Харківській області про незгоду з рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставними та не потребують дослідження, оскільки Харківський окружний адміністративний суд у рішенні від 28 листопада 2025 року взагалі не вирішував питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної інстанції є безпідставними та необґрунтованими, а отже, її вимоги не підлягають задоволенню.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України” (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі № 520/18115/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко