ЄУ №712/8931/26
Провадження №2/712/4817/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2026 року   Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді    Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за Договором позики №45547689 у сумі 25 839,20 грн., з яких 8 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 559,20 грн. – заборгованість за відсотками, 16 000,00 грн. – заборгованість за пенею, 1 280,00 грн. – комісія за надання позики, стягнути судові витрати.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 01 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №45547689.
23.04.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №23/04/26, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 23.04.2026 до Договору факторингу №23/04/26 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №45547689 в сумі 25 839,20 грн., з яких 8 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 559,20 грн. – заборгованість за відсотками, 16 000,00 грн. – пеня, 1 280,00 грн. – комісія за надання кредиту.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 08 вересня 2026 року.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 01 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №45547689, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково, та сплатити кредитодавцю проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1 Договору).
Пунктами 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Договору визначено суму кредиту – 8 000,00 грн., строк кредитування – 30 днів, .процентну ставку 0,233% в день.
Згідно п. 2.2.4. Договору комісія за надання кредиту 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1 280,00 грн.
Умовами договору визначено дату надання кредиту – 01.10.2025, дату повернення позики – 30.10.2025, денну процентну ставку/день – 0,766%, пеню – 4,00%/день, загальні витрати за кредитом – 1 839,20 грн., орієнтовну загальну вартість кредиту – 9 839,20 грн.
Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору №45547689 від 01.10.2025, загальна вартість кредиту становить 9 839,20 грн., з яких 8 000,00 грн. – сума кредиту, 559,20 грн. – проценти за користування кредитом, 1 280,00 грн. – комісія за надання кредиту.
З довідки ТОВ «Европейська платіжна система» Вих. №КД-000098485 від 04.06.2026 вбачається, що 01.10.2025 на номер картки НОМЕР_1 було здійснено переказ коштів у сумі 8 000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за договором №45547689 складає 25 839,20 грн., з яких 8 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 559,20 грн. – заборгованість за відсотками, що нараховані з 01.10.2025 по 30.10.2025, 16 000,00 грн. – заборгованість за неустойкою за період з 31.10.2025 по 19.12.2025, 1 280,00 грн. – комісія.
Відповідно до договору факторингу №23/04/26 від 23 квітня 2026 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Як вбачається з п. 1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 23 квітня 2026 року за Договором факторингу №23/04/26 від 23 квітня 2026 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників №2 від 23 квітня 2026 року кількістю 5789.
Згідно витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №23/04/26 від 23 квітня 2026 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №45547689, загальна сума заборгованості – 25 839,20 грн., з яких 8 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 559,20 грн. – заборгованість за відсотками, 16 000,00 грн. – заборгованість за неустойкою, 1 280,00 грн. – комісія.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Матеріалами справи підтверджено, що за умовами кредитного договору №45547689 від 01.10.2025 відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 8 000,00 грн.
З розрахунку заборгованості за договором №45547689 вбачається, що відповідач не здійснювала дій щодо погашення заборгованості, а тому заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 000,00 грн. обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало ОСОБА_1 проценти за період з 01.10.2025 по 30.10.2025 у сумі 559,20 грн.
Указана сума нарахована згідно умов договору та в межах строку дії кредитного договору, відображена у таблиці обчислення загальної вартості кредиту та узгоджена сторонами, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З розрахунку заборгованості вбачається, що первісний кредитор нарахував ОСОБА_1 заборгованість за пенею за період з 31.10.2025 по 19.12.2025 у сумі 16 000,00 грн.
Розглядаючи указану вимогу, суд зазначає таке.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Ураховуючи те, що на момент укладення кредитного договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню, отже заборгованість за пенею у сумі 16 000,00 грн., що нарахована з 31.10.2025 по 19.12.2025, необґрунтована і задоволенню не підлягає.
Що стосується вимоги про стягнення комісії у сумі 1 280,00 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження №61-17096св23.
Судом установлено, що умовами кредитного договору №45547689 від 01.10.2025 визначено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 16,00% від суми кредиту, що становить 1 280,00 грн. (пункт 2.2.4. Договору). 
Однак, у договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та, за які банком встановлена комісія за надання кредиту.
З урахуванням викладеного, вимога про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 1 280,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Договором №45547689 від 01.10.2025 у сумі 8 559,20 грн., з яких 8 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 559,20 грн. – заборгованість за відсотками.
У решті позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 8 559,20 грн., що становить 33,12% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 881,79 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за Договором №45547689 від 01.10.2025 у сумі 8 559,20 грн. та судовий збір у сумі 881,79 грн., всього – 9 440,99 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київська обл.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів. 

Суддя:          О.С. Стеценко