Справа № 565/1158/26
Провадження № 2/565/770/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 28 449,00 грн заборгованості за кредитним договором №1015510 від 07 листопада 2019 року.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 07 листопада 2019 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1015510 згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідачем не сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній кредитним договором.
05 березня 2020 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги 48-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором №1015510 від 07 листопада 2020 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача становить 28 449,00 грн, відповідно до виписки з особового рахунка. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15 249,00 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 1 200,00 грн, заборгованість по штрафах/пені становить - 2 000,00 грн.
Ухвалою суду від 19 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 червня 2026 року.
18 червня 2026 року розгляд справи відкладено на 21 липня 2026 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.
07 листопада 2019 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1015510 (індивідуальна частина) відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених договором, строком на 15 днів з 07 листопада 2019 року, надати позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4. договору термін та виконати зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 
Пунктом 1.3. договору визначено, що кредит надається строком на 15 днів з 07 листопада 2019 року.
Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22 листопада 2019 року (п.1.4).
Згідно з п.1.5.1 комісія за надання кредиту: 1 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п.1.5 договору сукупна вартість кредиту для складає 3 450,00 грн в грошовому виразі та 840,00 відсотків річних у процентному значенні.
Проценти за користування кредитом 2 250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за договором - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені в п.2.2.3 (п.1.5.2, 1.6 договору).
В п.2.1 договору сторони погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua.
У розділі 10 договору зазначено, зокрема, номер телефону ОСОБА_1  НОМЕР_1 та електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Додатком N 1 до договору є графік розрахунків, згідно з яким дата платежу - 22 листопада 2019 року, сума кредиту - 10 000,00 грн, проценти- 2 250,00 грн, комісія за надання кредиту - 1 200,00 грн.
У довідці про ідентифікацію зазначено, що 07 листопада 2019 року  ОСОБА_1 , з яким укладено договір №1015510 від 07 листопада 2019 року, на номер телефону НОМЕР_1 відправлено одноразовий ідентифікатор L55263.
На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів позивачем надано платіжне доручення №3115473 від 07 листопада 2019 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на картковий рахунок  НОМЕР_2 10 000,00 грн, призначення платежу - кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору 1015510.
На виконання ухвали суду АТ КБ «Приват Банк» у листі №20.1.0.0/7-260612/12796-БТ від 23 червня 2026 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , 07 листопада 2019 року на вказану картку було зараховано кошти в сумі 10 000,00 грн.
05 березня 2020 року ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги №48-МЛ, відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Акт приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №48-МЛ підписаний кредитором та новим кредитором та скріплений їх печатками 05 березня 2020 року.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №48-МЛ від 05 березня 2020 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до  ОСОБА_1 за договором №1015510 від 07 листопада 2019 року в сумі 28 449,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - залишок по тілу кредиту, 15 249,00 грн - залишок по відсотках, 1 200,00 грн - залишок по комісії, 2 000,00 грн - штрафи/пені.
Позивачем на адресу відповідача направлено претензію №19536654/1542 від 01 квітня 2026 року, повідомлено про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості за договором №1015510 від 07 листопада 2019 року.
У відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за договором 1015510 від 07 листопада 2019 рокузазначено, що 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 10 000,00 грн, нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 1 200,00 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №1015510 від 07 листопада 2019 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 14 квітня 2026 року складала 28 449,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн, прострочена заборгованість за комісіями - 1 200,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 15 249,00 грн, заборгованість по штрафам/пені - 2 000,00 грн.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір про споживчий кредит №10155510 від 07 листопада 2019 року, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 07 листопада 2019 року на платіжну карту відповідача кошти в сумі 10 000,00 грн. Також матеріалами справи підтверджуються обставини переходу права вимоги за вказаним договором на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до договору №1015510 від 07 листопада 2019 року кредит в сумі 10 000,00 грн відповідачу надано строком на 15 днів з 07 листопада 2019 року по 22 листопада 2019 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
В п.2.2.2. договору зазначено, що нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.
Відповідно до п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 договору.
Пунктом 2.3 договору визначено умови пролонгації строку кредитування.
За умовами п.2.3.1. договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту. Встановлено можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту: строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 4 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 7,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 13 % від суми поточного залишку кредиту.
Судом встановлено, що строк користування кредитними коштами становив 15 днів, який було продовжено відповідачем на 21 день до 13 грудня 2019 року у зв`язку зі сплатою комісії за пролонгацію тричі по 700,00 грн, в загальній сумі 2 100,00 грн.
Згідно з умовами договору №1015510 від 07 листопада 2019 року за період з 07 листопада 2019 року по 13 грудня 2019 року розмір процентів становить 5 400,00 грн (10 000/100х1,5х36).
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за договором №№1015510 від 07 листопада 2019 року відповідачем сплачено процентів в сумі 4 401,00 грн (345,00 грн + 345,00 грн +3 000,00 грн + 711,00 грн), тому заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом становить 999,00 грн (5 400,00 грн - 4 401,00 грн), які і підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Відсотки нараховані з 14 грудня 2019 року не підлягають стягненню з відповідача, оскільки таке нарахування здійснено за межами строку кредитування.
Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 12 199,00 грн заборгованості за договором №1015510 від 07 листопада 2019 року.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі №183/7850/22.
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача 2 000,00 грн заборгованості по штрафах/пені нарахованих у період дії в Україні воєнного стану.
Позивач також просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат на правову допомогу. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт наданих послуг №Д/22445 від 14 квітня 2026 року, детальний опис наданих послуг до акта №Д/22445 14 квітня 2026 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №2093 від 29 вересня 2012 року, видане Усенко М.І. 
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
Враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих позивачу послуг з правничої допомоги, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 12 199,00 грн заборгованості за договором №1015510 від 07 листопада 2019 року, 1 141,64 грн судового збору, 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, ЄДРПОУ 35234236).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Г.В. Бренчук