ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 569/24100/25 пров. № А/857/29185/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., суддів Димарчук Т.М., Сала П.І., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника відповідача Івашинюти І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2026 року у справі №569/24100/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), від імені якого діє представник Данилюк П.С., звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Габріци Давида Еюповича, Управління Патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови серії ЕНА № 5946776 від 16.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за статтею 124-6 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі. Стверджує, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з керуванням транспортним засобом, який не зареєстровано у встановленому законом порядку. Відповідно до Договору №AUTA-410737-1/2025р від 08.10.2025 та акту №AUTA-410737-1/2025р прийняття-передачі транспортних засобів від 08.10.2025 ОСОБА_1 придбав та прийняв від продавця транспортний засіб. Відтак, станом на 13.10.2025 десятиденний термін, у який власники зобов`язані зареєструвати транспортний засіб, не сплив. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
30.04.2026 Рівненський міський суд Рівненської області прийняв рішення, яким позов задовольнив повністю: - скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5946776 від 16.10.2025, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області, капралом поліції Габріца Давидом Еюповичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; - закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення; - стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн. Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції встановив, що згідно договору купівлі продажу № AUTA-410737-1/2025 від 08.10.2025 ТОВ «АВТО-АА» (продавець) продав, а ОСОБА_1 (покупець) купив транспортний засіб Hyundai Ioniq 5, рік випуску 2022, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; цей ТЗ переданий покупцю на підставі акту приймання - передачі № AUTA-410737-1/2025 від 08.10.2025. Суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на день набуття права власності на автомобіль та на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, а також на день винесення оскаржуваної постанови військовий стан на території України не скасований, відтак, кінцевий строк для реєстрації ТЗ після його придбання у зв`язку з введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, згідно п. 7 Правил реєстрації транспортних засобів, встановлених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМ України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі – Порядок №1388) у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови, припадає на дев`яностий день після припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях. За встановлених ним обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що власником майна транспортного засобу марки Hyundai Ioniq 5 (номерний знак НОМЕР_2 ), яким є ОСОБА_1 , не порушено строки та правила реєстрації транспортного засобу, відповідно відсутнє порушення п. 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невірним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, при ухваленні рішення судом неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, висновки викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наводить такі обставини та аргументи: 
- згідно з п. 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (в редакції Постанови КМУ № 963 від 13.08.2025);
- Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 13.08.2025 до пункту 7 Порядку №1388 були внесені зміни, відповідно до яких власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортний засіб протягом десяти діб після його придбання (одержання). Отже, законодавцем прямо встановлено обов`язок здійснення державної реєстрації транспортного засобу у визначений строк, недотримання якого утворює об`єктивну сторону відповідного адміністративного правопорушення;
- суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що позивач під час зупинки транспортного засобу 13.10.2025 вказав, що договір купівлі-продажу був укладений 17.09.2025. Цей факт підтверджується також зафіксованим відео фрагментом (clip_1.mp4) фрагмент від 03 хв 52 с), де в телефонній розмові з захисником водій зазначає: «В мене 17 вересня договір виписаний». Оскільки на місці зупинки 13.10.2025 водій ОСОБА_1 пред`явив договір купівлі продажу від 17.09.2025, що свідчить про надання недостовірних доказів до суду з метою введення суду в оману та уникнення адміністративної відповідальності. 
Таким чином, на момент зупинки 13.10.2025 та винесення постанови 16.10.2025, транспортний засіб не був зареєстрований в установленому порядку, оскільки договір купівлі-продажу був укладений 17.09.2025, а реєстрація мала відбутися до 27.09.2025, що є прямим порушенням ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП. Однак, судом першої інстанції не було надано належної оцінки усім наявним доказам, фактично проігноровано позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, а також залишено поза увагою порушення ПДР України, допущені позивачем.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу та навів аргументи, що зводяться до такого: - зупинка ТЗ, яким керував позивач, була безпідставною, відповідно доктрини «плодів отруєного дерева», яку використовує ЄСПЛ, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними; - судом першої інстанції вірно встановлено факт придбання та отримання ТЗ Hyundai Ioniq 5, 2022р.в, ідентифікаційний номер: KMHKN81CPNU093043 08.10.2025, тому ОСОБА_1 не пропущено 10-денний строк реєстрації транспортного засобу. Відтак, недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення порядку її розгляду (безпідставна відмова відкласти розгляд справи) спричинило винесення помилкової та незаконної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 6 ст. 121 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час керування 13.10.2025 о 22 годині 56 хвилин ТЗ Hyundai Ioniq 5 транзит днз НОМЕР_2 , відсутній (не містить об`єктивної сторони вказаного проступку).
Обставини справи, які встановив суд першої інстанції
Згідно договору купівлі продажу № AUTA-410737-1/2025 від 08.10.2025 ТОВ «АВТО-АА» в особі директора Гуменюка Н.Т., що діє на підставі Статуту, «Продавець» продає, та з іншої сторони ОСОБА_1 «Покупець» купує (приймає) транспортний засіб (далі – ТЗ) Hyundai Ioniq 5, 2022 р.в., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 . Згідно акту приймання - передачі № AUTA-410737-1/2025 від 08.10.2025 ТОВ «Авто-АА» передало, а ОСОБА_1 прийняв цей ТЗ.
13.10.2025 22:56 в місті Рівне по вулиці Соборна, 257А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (далі – ТЗ) Hyundai Ioniq 5, 2022р.в., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .
Постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5946776 від 16.10.2025, винесеної поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Габріца Д.Е., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склад правопорушення - 13 жовтня 2025 року 22:56 в м. Рівне, вулиця Соборна, 257А, водій ОСОБА_1 керував ТЗ не нереєстрованим в установленому порядку, чим порушив п.30.1.ПДР ( керування водієм ТЗ, не перереєстрованим в установленому порядку).
Обставини справи, які встановив апеляційний інстанції, дослідивши зібрані у справі докази
13.10.2025 22:56 в місті Рівне по вулиці Соборна, 257А водій ОСОБА_1 керував ТЗ Hyundai Ioniq 5 (2022 р.в., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), обладнаний тимчасовим номерним знаком. 
Після зупинки ТЗ водій в процесі перевірки документів щодо ТЗ пред`явив поліцейському договір купівлі продажу №AUTA-410737/2025 від 17.09.2025. На відеозаписі з реєстратора патрульного поліцейського зафіксовано, що: - водій двічі озвучує дату придбання ним ТЗ згідно договору купівлі – продажу « 17.09.2025», вперше – поліцейському (02:10, clip-0.mp4), вдруге – під час дзвінка адвокату (04:07, clip-0.mp4); - момент фотофіксації поліцейським наданого водієм договору від 17.09.2025 (01:30-01:45, clip-2.mp4).
Норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі – Закон №3353), встановлюють Правила дорожнього руху (далі – ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями). 
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону №3353 учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 
Статтею 16 Закону №3353 передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів – на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, – страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів – посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. 
Відповідно до статті 34 Закону №3353 державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді (частина перша). Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів (частина одинадцята). 
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3353 забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Пунктом 2.1а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також реєстраційний документ на транспортний засіб.
Пунктом 30.1 ПДР передбачено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі – Порядок №1388).
Відповідно до пункту 7 Порядку №1388 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 13.08.2025) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в сервісних центрах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Частиною шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позиція суду апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення, не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на такі мотиви:
1. Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що п. 7 Порядку №1388 у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови, визначає кінцевий строк для реєстрації ТЗ після його придбання на дев`яностий день після припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях. Оскільки з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває донині, то суд першої інстанції виснував, що строк державної реєстрації придбаного позивачем продовжений на період дії воєнного стану та ще не настав.
Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції при постановленні судового рішення не врахував, що Кабінет Міністрів України Постановою від 13.08.2025 № 963, що набрала чинності 15.08.2025, вніс до Порядку № 1388 зміни щодо удосконалення порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами суб`єктами господарювання, визначивши, що власники ТЗ та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) ТЗ протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Отже, при постановленні рішення суд першої інстанції керувався нормою права, що 15.08.2025 втратила чинність, а також не застосував норму права, що підлягала застосуванню до спірних правовідносин (п. 7 Порядку № 1388 в редакції Постанови №963), що свідчить про обґрунтованість доводів апелянта про неправильне застосування норм матеріального права.
2. Станом на момент зупинки 13.10.2025 в місті Рівне по вулиці Соборна, 257А водій ОСОБА_1 керував ТЗ Hyundai Ioniq 5 (2022 р.в., KMHKN81CPNU093043), що був обладнаний тимчасовим номерним знаком та був придбаний цим водієм 17.09.2025. Ця обставина підтверджується наданим водієм на вимогу поліцейського договором купівлі-продажу №AUTA-410737/2025 від 17.09.2025, відповідно до якого цей ТЗ придбано в ТОВ «Авто-АА» 17.09.2025. Цю ж дату придбання автомобіля (17.09.2025) позивач двічі сам назвав - як поліцейському, так і адвокату, з яким консультувався в процесі розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення. Так, на відеозаписі з реєстратора патрульного поліцейського (clip-0.mp4) зафіксовано, що водій озвучує дату придбання ним ТЗ згідно договору купівлі – продажу, « 17.09.2025»: вперше – поліцейському (02:10), вдруге – під час дзвінка адвокату (04:07). Фотокопія цього договору, виготовлена поліцейським, долучена до матеріалів справи, а на долученому відеозаписі зафіксовано момент її виготовлення (01:40, clip-2.mp4).
Отже, на момент зупинки 13.10.2025 та винесення 16.10.2025 відповідачем оскарженої постанови належний позивачу ТЗ не був зареєстрованим (перереєстрованим) в установленому порядку (оскільки договір купівлі-продажу був укладений 17.09.2025, то реєстрація мала відбутися до 27.09.2025), тому керування 13.10.2025 цим ТЗ було порушенням ПДР та утворювало склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП.
Зміст зафіксованої на бодікамеру розмови поліцейського з позивачем свідчить про те, що ОСОБА_1 13.10.2025 не знав про внесення в Порядок №1388 змін, що набрали чинності 15.08.2025, та вважав, що в період дії режиму воєнного стану строки на реєстрацію придбаного ним ТЗ продовжені. 
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 разом із позовною заявою надав суду копії доказів (копії договору та акту від 08.10.2025), що не відповідають критерію достовірності, оскільки такі не пред`являлися ним посадовим особам відповідача ані в момент зупинки 13.10.2025, ані у визначений за клопотанням цього водія інший час для розгляду справи (16.10.2025 09:30). Якби такі докази існували у вказані дати, то позивач міг та повинен був надати їх поліцейським, або щонайменше заявити про їх існування, чого зроблено не було. В цьому ж контексті суд відхиляє як надумані аргументи представника позивача про нібито безпідставну відмову відповідача відкласти 16.10.2025 розгляд справи про адміністративне правопорушення. Цілком очевидно, що у випадку існування договору №AUTA-410737-1/2025 станом на 13.10.2025 чи 16.10.2025 позивач та/або його представник мали просто пред`явити їх поліцейському, чого зроблено не було, будь-яких пояснень такої процесуальної поведінки суду не названо. З огляду на це апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що позивач надає суду недостовірні докази з метою введення суду в оману та уникнення адміністративної відповідальності. 
Оскільки суд першої інстанції проігнорував надані відповідачем докази та не надав в рішенні будь-якої оцінки істотним аргументам відповідача щодо достовірності наданих позивачем доказів, апеляційний суд визнає слушними аргументи апелянта про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права (в контексті вмотивованості рішення).
Відповідно до статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Підсумовуючи наведені вище мотиви, колегія суддів дійшла висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Враховуючи слушність аргументів апелянта-відповідача, слід прийняти нове рішення – про відмову у задоволенні позову позивача.
З огляду на висновок по суті апеляційної скарги суд перерозподіляє судові витрати сторін, понесені в суді першої інстанції. Щодо витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, то з огляду на статус учасників справи (позивач – фізична особа, відповідач – суб`єкт владних повноважень) понесені апелянтом витрати не відшкодовуються; водночас понесені позивачем витрати покладаються на нього. 

Керуючись ст.ст. 139,243,272,286,308,310,315,317,321,322,325,328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 21.05.2026 задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2026 року у справі №569/24100/25 скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №5946776 від 16.10.2025 - відмовити повністю.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, покласти на нього. Судові витрати, понесені відповідачем в суді апеляційної інстанції, не відшкодовуються.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Постанова у повному обсязі буде складена протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий суддя | | Р. М. Москаль
судді | | Т. М. Димарчук
| | П. І. Сало
Повне судове рішення складено 22.07.26