Справа № 192/1763/26 
Провадження № 2/192/1619/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

20 серпня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання – Чернишкіної А. В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, 
В С Т А Н О В И В:
22 червня 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/3177/82/645804 від 03 вересня 2019 року в розмірі 122 295 гривень 23 копійки. 
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем було укладено Договір № 010/3177/82/645804 за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 40 000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. 
Позивач посилається на те, що 20 вересня 2019 року було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3177/82/645804, а 28 грудня 2022 року було укладено договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3177/82/645804. 
У позові вказано, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 47 324 гривні 59 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 60 442 гривні 64 копійки, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги – 14 528 гривень 00 копійки, від сплати яких відповідач ухиляється. 
Ухвалою від 24 липня 2026 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем було укладено кредитний Договір № 010/3177/82/645804, відповідно до умов якого відповідач отримав у позику у розмірі 40 000 гривень 00 копійок зі строком - 48 місяців та сплатою відсотків за користування кредитом – 45 % річних.
Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір та погоджено всі його істотні умови. 
Судом також встановлено, що 20 вересня 2019 року було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3177/82/645804, а 28 грудня 2022 року було укладено договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3177/82/645804. 
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Суд вважає, що оскільки на підставі вказаних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Коллект Центр», тому позивач вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. 
Згідно розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк» станом на 17 березня 2020 року заборгованість відповідача за договором №010/3177/82/645804 від 09 вересня 2019 року становить 40 000 гривень 00 копійок за дозволеним овердрафтом, 7 324 гривень 59 копійок – заборгованість за недозволеним овердрафтом та 1 163 гривні 73 копійки – за відсотками, а всього 48 488 гривень 32 копійки. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 28 грудня 2022 року, тобто на дату укладання договору № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3177/82/645804, заборгованість відповідача за відсотками за договором №010/3177/82/645804 від 09 вересня 2019 року становить 47 324 гривні 59 копійок, заборгованість за відсотками становить 59 278 гривень 91 копійка, а всього 107 676 гривень 23 копійки, які нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» згідно умов Договору факторингу.
Згідно розрахунку заборгованості позивача станом на 03 червня 2026 року заборгованість відповідача за відсотками за договором №010/3177/82/645804 від 09 вересня 2019 року за період з 28 грудня 2022 року по 02 вересня 2023 року, тобто з моменту відступлення права вимоги до моменту закінчення строку дії кредитного договору становить 47 324 гривні 59 копійок, заборгованість за відсотками становить 60 442 гривні 64 копійки, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги становить 14 528 гривень 00 копійки, а всього 122 295 гривень 23 копійки, від сплати яких відповідач ухиляється. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
З дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не проводив платежі по погашенню кредиту у зв`язку з чим не належним чином виконує умови договору. 
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір.
Позивачем доведено, що докази погашення суми кредиту в розмірі 40 000 гривень відсутні, а тому вимоги про стягнення тіла кредиту підлягають задоволенню, як і вимоги про стягнення 7 324 гривень 59 копійок заборгованості за недозволеним овердрафтом. 
Також вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягають задоволенню з огляду на те, що кредитні кошти надавалися на строк 48 місяців, тобто до 09 вересня 2023 року, а нарахування відсотків відбувалося в межах такого строку та є обґрунтованим. Тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами також підлягають задоволенню.
Статтями 551, 616 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
Оскільки нарахована позивачем заборгованість за відсотками не є неустойкою, а є щоденною платою за користування наданими коштами отриманими в кредит за весь період дії договору, з якими відповідач погодився та підписав договір, тому суд вважає, що підстави для зменшення розміру таких відсотків, які не є неустойкою – відсутні. 
Також згідно ч. 3 ст. 21 «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.
Судом встановлено, що відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір мінімальної заробітної плати становив у місячному розмірі – 4 173 гривні. 
Розмір отриманого відповідачем кредиту перевищував розмір однієї мінімальної заробітної плати. Отже сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті відповідачем за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, може перевищувати розмір подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором.
Разом з тим позивач не просить суд стягнути будь-яку суму в якості неустойки, а вимоги про стягнення 74 970 гривень 64 копійок не є такими вимогами, оскільки вказана сума є відсотками за користування кредитними коштами, а не штрафною санкцією. Тому правові підстави для зменшення розміру таких відсотків до розміру отриманого кредиту відсутні. 
Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 122 295 гривень 23 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню.
Стосовно стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви до суду, надано Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявкою № 946 від 01 травня 2026 року та витягом з акту № 22 від 29 травня 2026 року про надання юридичної допомоги.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000 гривень 00 копійок, а позиція суду відповідає позиції ВС, яка викладена в постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, згідно якої Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним під час звернення з позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код в ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП – НОМЕР_1 )  про стягнення заборгованостіза договором, – задовольнити. 

Стягнути з ОСОБА_1 (  АДРЕСА_1 РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код в ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) заборгованість за Договором № 010/3177/82/645804 від 09 вересня 2019 року станом на 02 вересня 2023 року за тілом кредиту в розмірі 47 324 (сорок сім тисяч триста двадцять чотири) гривні 59 копійок; заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 74 970 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) гривень 64 копійки, а всього 122 295 (сто двадцять дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 23 копійки. 

Стягнути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код в ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП – НОМЕР_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код в ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 20 серпня 2026 року. 

Суддя Н. О. Щербина