Справа № 526/813/26
Провадження № 2/526/891/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

10 серпня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Киричка С. А.,
секретаря судового засідання Широколави О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/813/26 за позовом ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
25 березня 2026 року до суду звернулось ТОВ «Бізнес Позика» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 26 березня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. 
Позивач копію ухвали про відкриття провадження, яку було направлено до його електронного кабінету отримав 28.03.2026, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 07.04.2026.
Від відповідача відзиву на позов, зустрічного позову, будь-яких клопотань, заяв чи доказів не надходило.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Позивачем разом із позовом до суду було направлено клопотання про витребування доказів, а саме інформації, що містить банківську таємницю: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 20.03.2025 року (дата видачі кредиту) по 10.07.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року витребувано у АТ «Ощадбанк» інформацію чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також інформація про рух коштів (виписка) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 20.03.2025 року (дата видачі кредиту) по 10.07.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 20.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 530416-КС-001 про надання кредиту, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн. із строком повернення до 10.07.2025 року, а відповідач у свою чергу зобов`язувалась повернути кошти із відсотками за користування. Денна процентна ставка за Кредитом: в день 0,92%; стандартна процентна ставка за кредитом в день 1%, фіксована, комісія за видачу кредиту 1 200,00 грн.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 12 215,37 грн.
Пунктом 4.2.2 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 10.07.2025 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 12 136,48 грн. припускаючи, що позичальник буде дотримуватись вказаного графіку і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
Позичальник підписала вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Матеріали позову містять також Пропозицію (оферту) укласти Договір № 530416-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) від 20.03.2025 (а. с. 24), прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти вказаний договір (а. с. 30), візуальну форму послідовності дій клієнта щодо підписання вищевказаного кредитного договору (а. с. 35).
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за вказаним кредитним договором про надання кредиту, перерахувавши 20.03.2025 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_3 грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід», де останній підтверджує, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер замовлення / код платіжної інструкції d6a8af40-0593-11f0-b90e-000c29d57ed2_1; Платник ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код 41084239; Номер транзакції 44247-93167-98403; Дата здійснення переказу 20.03.2025; Сума переказу, 6000,00 грн; Номер платіжної картки НОМЕР_3 ; Емітент платіжної картки OSCHAD BANK; Код авторизації 534010; Призначення переказу перерахування коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 згідно до кредитного договору №530416-КС-001 від 20.03.2025. 
Також, отримання коштів підтверджується випискою за картковим рахунком відповідача за період з 20.03.2025 року по 10.07.2025 року, що наданий АТ «Ощадбанк» на виконання вимог ухвали суду від 26 березня 2026 року. У листі також вказано, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку та відкритий під неї відповідний банківський рахунок. (а.с. 68-73)
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом №530416-КС-001 від 20.03.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.02.2026 року складає 16 980,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 6 000 грн; заборгованість по відсотках 6 780,00 грн.; заборгованість по комісії 1200,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ 3 000,00 грн. 
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Оскільки судом встановлено, що позивач виконав свої обов`язки по кредитному договору № 530416-КС-001 від 20.03.2025 року перед відповідачем, надавши кредит відповідно до умов договору, а відповідач взяті на себе за договором обов`язки не виконала, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, нарахованих відсотків в межах строку дії договору та заборгованість по комісії за надання кредиту є обґрунтованими.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 3 000,00 грн. суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено і він діє в Україні по теперішній час.
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено розмір заборгованості за процентами на підставі ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 3 000,00 грн., які нараховувались одночасно з визначеними відсотками за кредитним договором.
Однак, враховуючи період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, який включає період дії воєнного стану, то суд, враховуючи подвійне нарахування відсотків, як передбачені умовами договору, так і за ч.2 ст.625 ЦК України, вважає такі вимоги безпідставними.
Окрім того, за неповернення кредитних коштів після закінчення строку, на який вони були видані, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.
Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за договором №530416-КС-001 від 20.03.2025 року у розмірі 13 980,00 грн., з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 6780,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1200,00 грн., оскільки така обумовлена умовами договору.
Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 2191,95 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог (82,33%).
Керуючись статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 354, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

- позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місце знаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) суму заборгованості за кредитним договором № 530416-КС-001 в розмірі 13 980 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн., з яких:
-6 000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту;
-6 780,00 грн. – суми прострочених платежів по процентах;
-1 200,00 грн. – суми прострочених платежів за комісією.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місце знаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) 2 191 (дві тисячі сто дев`яносто одна) грн., 95 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивач - ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", місцезнаходження - м. Київ, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 41084239.
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Суддя: С. А. Киричок