Дата документу 11.09.2026
Справа № 334/5961/26
Провадження № 2-а/334/94/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Гнатюка О.М.,
за участю секретаря Якущенко Е.Р.,
за участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача Янковського Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, який обґрунтований наступним.
12.12.2007 року ОСОБА_1 придбав для власних потреб автомобіль «FAW» реєстраційний номер НОМЕР_1 (навантаження до 3,5 тон). Весь час експлуатації (19 років) використовував його тільки як транспорт для власних потреб. ОСОБА_1 не являється суб`єктом підприємницької діяльності, автомобіль теж ніде на обліку як комерційний транспорт не стоїть,
В червні 2026 року йому надійшов лист з Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті. В листі позивачу було запропоновано з`явитись до вказаного державного органу 12.06.2026 року.
12.06.2026 року він прибув до Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті. Там йому повідомили, що він порушив частину 2 ст. 122-2 КУпАП та на нього складено Постанову про накладення адміністративного стягнення №0003170 від 12.06.2026 року з накладенням штрафу у сумі 51000 гривень. Йому також було показано відео, де 14.04.2026 року приблизно о 11 годині 25 хвилин його автомобіль їхав по вул. Істоміна (Абрагама Коопа) в м. Запоріжжі, людина один раз вказала жезлом щоб він зупинився, але він проїхав без зупинки.
Позивач пояснив посадовцям, що ніколи не був особою, яка надає послуги з перевезення. Тому він і не звернув увагу на осіб, які стояли на дорозі, бо не знає про існування взагалі такої служби. Зупиняється він на вимогу співробітників поліції, як вказано в правилах дорожнього руху України. А про існування вказаного органу він дізнався тільки з листа-запрошення. Оскільки він їхав на приватному авто і не здійснював жодної господарської діяльності чи комерційного перевезення в його діях немає складу правопорушення саме ч.2 ст. 122-2 КУпАП.
Вказана стаття була внесена до КУпАП 11.09.2019 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» і стосується саме осіб, які є суб`єктами господарювання.
Позивач звернув увагу посадовців на те, що вказана стаття може бути застосована тільки до спеціальних суб`єктів господарювання (автоперевізників), яким він не являється і ніколи не був. Але марно. Достовірно знаючи, що людина не є суб`єктом вказаної статті посадовці винесли постанову.
Отже Постанову винесено з порушенням матеріального права, оскільки позивач є фізичною особою, керував приватним авто у власних цілях та не є суб`єктом автомобільних перевезень пасажирів чи вантажів у розумінні ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.
Винесення такої постанови Укртрансбезпекою є абсолютно протиправним і підлягає скасуванню в судовому порядку. Інспектори Відділу державного нагляду (контролю) перевищили свої повноваження, оскільки сфера їхнього контролю поширюється виключно на суб`єктів господарювання (комерційний транспорт)
Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (Постанова КМУ № 1567), інспектори Укртрансбезпеки мають право зупиняти автомобілі виключно для проведення перевірки дотримання законодавства про автомобільний транспорт. Якщо перевезення некомерційне, дія цього законодавства на Позивача не поширюється. Отже, вимога інспектора Укртрансбезпеки про зупинку приватного вантажного авто є завідомо незаконною. Невиконання незаконної вимоги не утворює складу адміністративного правопорушення.
Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову «Про накладення адміністративного стягнення» №0003170, від 12.06.2026 року, яка винесена начальником відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті - Романенко А.Ю. стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 ,
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої заперечував можливість задоволення позову, зазначивши наступне.
Відповідно до п. 9 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце- прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
У відповідності до абзацу 1 пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 липня 2025 р. № 647-р «Про реорганізацію територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» утворенні територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, реорганізовані шляхом поділу відповідні міжрегіональні територіальні органи зазначеної Служби, зокрема, утворено: Управління державного нагляду (контролю) у Запорізькій області.
Хоча оскаржувану постанову винесено Управлінням державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, однак останній не має статусу юридичної особи, оскільки є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, а отже не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, коду ЄДРПОУ та не наділений повноваженнями представництва в судах України.
Враховуючи зазначене відзив на позов та заперечення подаються представником Укртрансбезпеки.
Працівниками Управління державного нагляду (контролю) у Запорізькій області 14.04.2026 у м. Запоріжжя, м. Запоріжжя вул. Абрагама Коопа (колишня назва вул. Істоміна) здійснювалася рейдова перевірка відповідно до направлення №ОНР000749 від 14.04.2026.
Під час вказаних заходів близько 11 год. 25 хв. 14.04.2026 старший державний інспектор Хидолій М.В. за допомогою сигнального диска вказавши на транспортний засіб та місце зупинки подав вимогу про зупинку водієві вантажного автомобіля «FAW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Однак вказана вимога інспектора виконана не була, водій вантажного автомобіля «FAW» реєстраційний номер НОМЕР_1 продовжив рух без зупинки, проігнорувавши вимогу інспектора.
Доповідною запискою від 20.04.2026 №13862/29.1/18-26 старший державний інспектор Худолій М.В. повідомив заступника начальника Управління державного нагляду (контролю) у Запорізькій області - начальника відділу державного контролю на наземному транспорті про описану подію, зазначивши що відеофіксація порушення проводилася з нагрудної камери АХ2744071.
Під час перевірки було встановлено, що транспортний засіб «FAW» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 .
Повідомленням від 04.06.2026 № 47865/29.2/24-26 за ОСОБА_1 було запрошено на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122-2 КУПАП, яке відбудеться 12.06.2026 о 10 год. у приміщенні Управління за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха, 8 (другий поверх).
ОСОБА_1 був присутній на розгляді справи
Постановою Управління державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.06.2026 №0003170 було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУПАП та накладено штраф у розмірі 51000 грн.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритноваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно- вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-111.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт"
- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно- вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт;
Відповідно до ст.6 ч. 17 Закону України "Про автомобільний транспорт"
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Положеннями Порядку № 1567 врегульовано, що:
п. 2. Рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
п. 6. Під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право:
використовувати спеціалізовані автомобілі, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека";
використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР);
використовувати спеціальне обладнання, призначене для здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та їх блокування;
використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі;
використовувати пристрої для копіювання, сканування інформації, що свідчить про правопорушення;
здійснювати опитування водія та пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути;
здійснювати супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більш як 50 кілометрів) для здійснення габаритно- вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу.
п. 7. Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні, що не перевищує сім календарних днів.
п. 8. Рейдова перевірка проводиться шляхом зупинення транспортного засобу або без такого зупинення.
Рейдова перевірка без зупинення транспортного засобу проводиться на автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, у зонах габаритно-вагового контролю, на інших об`єктах, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
п. 10. Зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою в будь-який час доби на маршруті руху за допомогою:
сигнального диска (жезла), яким вказується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється, та на пропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги;
увімкненого проблискового маячка синього кольору, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою.
З наведених правових нормам вбачається, що посадові особи Укртрансбезпеки наділені повноваженнями щодо зупинення транспортних засобів для проведення рейдових перевірок на всіх видах автомобільних доріг та в будь-який час для перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до абзацу сьомого частини дев`ятнадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», частини восьмої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про ліцензування видів господарської діяльності», підпункту 10 пункту 7 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (зі змінами), на виконання наказу Міністерства інфраструктури України від 09 серпня 2022 року № 590 «Про затвердження Порядку застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022 року за № 1053/38389 (далі - Порядок), працівники Укртрансбезпеки в обов`язковому порядку мають застосовувати засоби фото- і відеофіксації під час:
планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі);
державного ринкового нагляду;
розгляду справ про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом;
розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням правил надання послуг та вимог безпеки при наданні послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом;
моніторингу діяльності посадових осіб Укртрансбезпеки.
Відповідно до Порядку, розділу щодо зберігання, використання та видачі фото- і відеозаписів, дозвіл посадовим особам на онлайн-перегляд, копіювання та видачу фото- і відеозаписів надається за погодженням Голови Укртрансбезпеки, його заступника або особи, яка виконує їхні функції.
Матеріали відеофіксації з нагрудної камери інспектора підтверджують факт невиконання вимог інспектора.
Відеозапис та фотофіксація відображає, як інспектор за допомогою сигнального диска декілька разів вказавши на транспортний засіб та місце зупинки подав вимогу про зупинку водієві вантажного автомобіля «FAW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Однак вказана вимога інспектора виконана не була, водій вантажного автомобіля «FAW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , натомість водій здійснив маневр перелаштування у сусідню смугу руху та продовжив рух без зупинки, проігнорувавши вимогу інспектора.
Законодавець чітко визначив відповідальну особу за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУПАП - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, вантажний автомобіль «FAW», реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за громадянином за ОСОБА_1 .
Тому уповноважені на те посадові особи Укртрансбезпеки, як того вимагає ч.1 ст.279-5 КУПАП при винесенні постанови, встановили відповідальну особу на підставі наданих відомостей - ОСОБА_1 .
У матеріалах справи наявні всі необхідні відомості для встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, зокрема дата, час, місце події, технічний засіб фіксації та інформація про транспортний засіб.
Просив відмовити у задоволенні позову та справу розглядати за відсутністю представника відповідача.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов.
Представник відповідача не з`явився в судове засідання.
Дослідивши письмові докази та оцінивши їх сукупності, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Постановою Управління державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.06.2026 №0003170 було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУПАП та накладено штраф у розмірі 51000 грн.
Зі змісту постанови №0003170 від 12.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , 14.04.2026 року о 11 год. 25 хв. у м. Запоріжжя, вул. Істоміна, не виконав вимоги уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 , що зафіксовано на портативний відео реєстратор №АХ2744071.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ч.1ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП є невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до ст. 14-3 КУпАП України адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами 2 і 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовано приписами Закону №2344-ІІІ.
За визначенням, наведеним у статті 1 вказаного Закону:
автомобільний перевізник - суб`єкт господарювання, який здійснює на комерційній основі чи за рахунок власних коштів перевезення пасажирів та/або вантажів транспортними засобами;
габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;
рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №2344-ІІІ законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до приписів статті 3 Закону №2344-ІІІ він регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Частиною 4 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно із частиною 14 статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) з дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (частина 17 статті 6 Закону №2344-ІІІ).
Частиною 21 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2 Порядку №1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу.
Направлення складається з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від дати попередньої перевірки, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, необхідності забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, перевірки дотримання умов перевезень та інших обставин.
Пунктом 5 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно із пунктом 6 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право:
використовувати спеціалізовані автомобілі, на яких розміщений напис Укртрансбезпека;
використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР);
використовувати спеціальне обладнання, призначене для здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та їх блокування;
використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі;
використовувати пристрої для копіювання, сканування інформації, що свідчить про правопорушення;
здійснювати опитування водія та пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути;
здійснювати супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більш як 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу.
За приписами пункту 8 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться шляхом зупинення транспортного засобу або без такого зупинення.
Рейдова перевірка без зупинення транспортного засобу проводиться на автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, у зонах габаритно-вагового контролю, на інших об`єктах, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
У відповідності до пункту 9 Порядку №1567 зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою у форменому одязі відповідно до пункту 10 цього Порядку та з дотриманням вимог розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852).
Як передбачено пунктом 10 Порядку №1567, зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою в будь-який час доби на маршруті руху за допомогою:
1) сигнального диска (жезла), яким вказується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється, та на пропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги;
2) увімкненого проблискового маячка синього кольору, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою.
За приписами пункту 11 Порядку №1567 у разі зупинення транспортного засобу під час звернення до водія посадова особа зобов`язана назвати свою посаду, прізвище, ім`я та по батькові і повідомити про причину зупинки транспортного засобу, пред`явити службове посвідчення та направлення для ознайомлення.
Згідно із пунктом 12 Порядку №1567 водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.
Право посадових осіб Укртрансбезпеки на зупинку транспортних засобів під час проведення рейдової перевірки у будь-який час доби на маршруті руху, зокрема і поза зонами габаритно-вагового контролю, прямо законодавчо передбачене і є невід`ємною гарантією забезпечення можливості здійснення повноважень щодо контролю за дотриманням автомобільними перевізниками та водіями вимог законодавства про автомобільний транспорт центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальними підрозділами.
Посилання позивача на те, що він використовує транспортний засіб в особистих цілях та не є автомобільним перевізником, суд не приймає до уваги, оскільки воно спростовується вимогами Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Оскільки позивачем не заперечується сам факт невиконання вимог уповноваженої посадової особи відповідача про зупинку належного вантажного автомобіля, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 244, 246, 255, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Повний текст рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя: Гнатюк О. М.