| Справа № 450/2251/26  Провадження № 2/450/2176/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р.  Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Данилів Є.О.
при секретарі Хохолик О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, -
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): 22.09.2024 року між ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ» і ОСОБА_1 було укладено Договір № 1785388 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразового ідентифікатора Е482, в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 5000,00 грн.; строк кредитування – 351 днів; процентна ставка – 1 % в день. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку, яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості.
30.06.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-18/25, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Додатком № 1 до договору факторингу № 01.02-18/25 від 30.06.2025 є реєстр боржників. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 1785388 від 22.09.2024 року становить 25099,97 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту – 4999,9 грн.; заборгованість по відсотках – 10100 грн.; пеня – 10000 грн. 
30.09.2024 року між ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ» і ОСОБА_1 було укладено Договір № 1859784 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразового ідентифікатора А445, в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 1200,00 грн.; строк кредитування – 360 днів; процентна ставка – 3 % в день. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку, яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості.
27.06.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-17/25, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Додатком № 1 до договору факторингу № 01.02-17/25 від 27.06.2025 є реєстр боржників. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 1859784 від 30.09.2024 року становить 5525,99 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту – 1199,99 грн.; заборгованість по відсотках – 1926 грн.; пеня – 2400 грн.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором до відповідача. На підставі наведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та від відповідача не надходило відзиву на позовну заяву.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 22.09.2024 року між ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ» і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1748954 та паспорт споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е482, в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 5000,00 грн.; строк кредитування – 351 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка – 1 % в день. 
Як убачається, у пункті 2.1. Договору сторони погодили, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .
Первісний кредитор свої зобов`язання по наданню кредитних коштів виконав, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250701-1318 від 01.07.2025, відповідно до якої первісним кредитором 22.09.2024 року було перераховано на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5000,00 грн., ID платежу 027031482027.
Отже, виходячи з наведеного, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. 
Таким чином наведені докази підтверджують надання кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 5 000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ про стан заборгованості за кредитним договором № 1785388, заборгованість ОСОБА_1 станом на 30.06.2025 року складає 29050 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 5000 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 14050,00 гривень; пеня, штраф - 10000,00 грн.
30.06.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-18/25, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу 01.02-18/25 від 30.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25099,97 грн., з яких: 4999,97 грн. – сума основного боргу, 10100,00 грн. – сума нарахованих процентів; 10000,00 грн. – сума штрафних санкцій.
З урахуванням викладеного, змісту додатків до позовної заяви як кожен окремо, так і у сукупності, належно підтверджують перехід до ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за договором кредиту, укладеним відповідачем з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».

Судом встановлено, що 30.09.2024 року між ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ» і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1859784 та паспорт споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А445, в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 1200,00 грн.; строк кредитування – 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка – 3 % в день. 
Як убачається, у пункті 2.1. Договору сторони погодили, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .
Первісний кредитор свої зобов`язання по наданню кредитних коштів виконав, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250708-2406 від 08.07.2025, відповідно до якої первісним кредитором 30.09.2024 року було перераховано на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 1200,00 грн., ID платежу 027176763541.
Отже, виходячи з наведеного, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. 
Таким чином наведені докази підтверджують надання кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 1200,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ “СЕЛФІ КРЕДИТ про стан заборгованості за кредитним договором № 1859784, заборгованість ОСОБА_1 складає 5525,99 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 1199,99 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 1926 гривень; пеня, штраф - 2400,00 грн.
27.06.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-17/25, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу 01.02-17/25 від 27.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 5525,99 грн., з яких: 1199,99 грн. – сума основного боргу, 1926 грн. – сума нарахованих процентів; 2400,00 грн. – сума штрафних санкцій.
З урахуванням викладеного, змісту додатків до позовної заяви як кожен окремо, так і у сукупності, належно підтверджують перехід до ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за договором кредиту, укладеним відповідачем з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».
Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Імперативними правилами ст. 525 ЦК України, встановлено що одностороння відмова від виконання договору не допускається
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонам.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Приписами ч. 2 ст. 1048 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору.
Проте, боржник ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором № 1785388 від 22.09.2024 за тілом кредиту у розмірі 4999,97 грн. та 10100 грн. заборгованості за процентами.
Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача 10000,00 грн. штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що кредитний договір укладений 22.09.2024 року в період дії воєнного стану, стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 10000,00 грн., не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором № 1859784 від 30.09.2024 за тілом кредиту у розмірі 1199,99 грн. та 1926,00 грн. заборгованості за процентами.
Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача 2400,00 грн. штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що кредитний договір укладений 30.09.2024 року в період дії воєнного стану, стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 2400,00 грн., не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставіст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 584,37 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 178, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»,- задоволити частково
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄДРПОУ 37616221 заборгованість за кредитним договором № 1785388 від 22.09.2024 року у розмірі 15099,97 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 97 коп.) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄДРПОУ 37616221 заборгованість за кредитним договором № 1859784 від 30.09.2024 року у розмірі 3 125,99 грн. (три тисячі сто двадцять п`ять гривень 99 коп.) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄДРПОУ 37616221, судовий збір у розмірі 1 584,37 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», м.Київ, вул.Іллінська, б.8
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 29.06.2026 року.

Суддя | Є.  О.  Данилів