2/130/1712/2026
130/1624/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді Порощука П.П.,
за участі секретаря Рижової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр», в особі представника Балюха Євгена Олександровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 27.09.2025 року уклали кредитний договір № 27.09.2025-100002360. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі – 8000 грн. Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 27.09.2025-100002360 від 27.09.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту - 27.09.2025; сума кредиту: 8000 грн.; строк, на який надається кредит - 168 днів з дати його надання; дата повернення кредиту - 13.03.2026. Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії/ її частини у терміни, що передбачені договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення його виконання. Згідно з п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5354-32XX-XXXX-6972. Відповідно до договору від 27.09.2025 надано позичальнику кредит у розмірі 8000 грн. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 26600 грн., що складається з: тіла кредиту - 8000 грн.; процентів - 9520 грн.; додаткової комісії - 1200 грн.; відсотків, нараховані по 625 ст. ЦК України – 7880 грн. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1640 грн. від 11.10.2025 року.
Ухвалою від 27.05.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій позовній заяві просив розгляд справи провести в його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача копії ухвали про відкриття провадження. до суду повернувся конверт з відміткою про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою», будь-яких заяв та клопотань не надав, причини його неявки суду невідомі.
Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав.
З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як дана справа відноситься до малозначних, оскільки позовні вимоги позивача з зазначенням ціни позову складають 26600 грн., тобто ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ніхто із учасників по справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.
Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 27.09.2025 року уклали кредитний договір № 27.09.2025-100002360.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі – 8000 грн.
Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. 
Відповідно до умов кредитного договору № 27.09.2025-100002360 від 27.09.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту - 27.09.2025; сума кредиту: 8000 грн.; строк, на який надається кредит - 168 днів з дати його надання; дата повернення кредиту - 13.03.2026.
Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії/ її частини у терміни, що передбачені договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.
Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення його виконання.
Згідно з п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5354-32XX-XXXX-6972.
Відповідно до договору від 27.09.2025 надано позичальнику кредит у розмірі 8000 грн.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 26600 грн., що складається з: тіла кредиту - 8000 грн.; процентів - 9520 грн.; додаткової комісії - 1200 грн.; відсотків, нараховані по 625 ст. ЦК України – 7880 грн. 
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1640 грн. від 11.10.2025 року.
Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України.)
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав.
Розглядаючи спір, суд бере до уваги вищезазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи в сукупності з наданими доказами і вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають до задоволення, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, відтак з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість у заявленому розмірі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та судові витрати, пов`язані із надсиланням стороні відповідача позовної заяви, у сумі 116,58 грн.
Керуючись ст.2,5,10-13,76-81,89,141,259,263-265,274-282,354 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 27.09.2025-100002360 від 27.09.2025 у розмірі 26600 грн., а також понесені витрати в розмірі 116,58 грн. та судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.