Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року, м. Харків справа № 520/14530/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Покровської окружної прокуратури (вул. Дмитра Коцюбайла, буд. 148,м. Покровськ,Покровський р-н, Донецька обл.,85302, код ЄДРПОУ2570700225) до Відділу освіти м.Новогродівка (вул. Центральна, буд. 19,м. Новогродівка,Покровський р-н, Донецька обл.,85483,код ЄДРПОУ22039066) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Покровської окружної прокуратури звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з проханням:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти м. Новогродівка щодо ненарахування та невиплати випускникам закладів освіти Новогродівської міської ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання у 2022-2025 р.р., одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік»;
- зобов`язати Відділ освіти м. Новогродівка вчинити дії щодо нарахування та виплати випускникам закладів освіти Новогродівської міської ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання в 2022-2025 р.р., одноразову грошову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачену частиною сьомою статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік».
Ухвалою суду від 04.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиція позивача 
У якості обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає таке. Відповідно до інформації, наданої Новогродівською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області від 19.02.2026 № 00-52/329-01-1-510 упродовж 2022-2025 років загальноосвітні навчальні заклади Новогродівської міської територіальної громади закінчили 14 осіб із числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
На підставі даних, що надійшли до Покровської окружної прокуратури від Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, встановлено, що випускникам громади із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, упродовж 2022-2025 навчальних років не виплачувалась одноразова грошова допомога у розмірі шести прожиткових мінімумів, передбачена частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Вказана інформація надана Новогродівській міській військовій адміністрації Покровського району Донецької області Відділом освіти м.Новогродівка.
Ненарахування та невиплата всім випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги, гарантованої Законом по закінченню навчального закладу, засвідчує про системну протиправну бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень, у частині невжиття заходів з охорони дитинства щодо проведення державної політики, спрямованої на надання дітям пільг, які гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Заперечення відповідача
Відповідач заперечував проти позову та у поданому відзиві просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на такі обставини.
Виплата здійснюється за рахунок коштів, передбачених в кошторисах закладів освіти. Заклад освіти, за рахунок якого здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, інформує про одержувачів допомоги службу у справах дітей обласної, міської військової адміністрації, які у строк до 31 грудня подають узагальнену інформацію до Державної служби у справах дітей. Листом від 20.05.2026 року № 1/10743-26 Міністерство освіти і науки України надало роз`яснення щодо виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2025 № 1504), яким зазначено, що з метою перевірки інформації про виплату випускникам закладів освіти одноразової грошової допомоги після здобуття освіти за попереднім місцем навчання, заклад освіти має право звернутися із запитом до Державної служби у справах дітей. Однак, узагальнена інформація про отримувачів зазначеної допомоги до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2025 № 1504 (до 22.11.2025 року) в Державній службі у справах дітей відсутня. Виплата здійснюється випускнику на підставі його особистої заяви із зазначенням реквізитів банківської картки, відкритої на його ім`я, копії документа, що підтверджує здобуття ним відповідного рівня освіти, та інформації Державної служби у справах дітей/довідки з попереднього місця навчання про неотримання зазначеної допомоги. У 2025 році заклади освіти мали правові підстави для здійснення виплати одноразової грошової допомоги за умови працевлаштування випускниками з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування у 2025 року, у разі якщо вони подали заяву із підтвердними документами про працевлаштування до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2025 № 1504 (до 22.11.2025 року). В 2025 році до відділу освіти м.Новогродівка не надходили такі заяви від випускників з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування до закладів освіти Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Згідно з даними Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (лист від 19.02.2026 № 00-52/329-01-1-510), у період з 2022 по 2025 роки заклади загальної середньої освіти Новогродівської громади закінчили 14 випускників із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Надання зазначеним у позові особам пільгової категорії «дитина-сирота» та «дитина, позбавлена батьківського піклування», документально підтверджено:
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради №76 від 20.06.2013;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини №15-44 від 13.05.2026;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини від 11.05.2026;
- рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради № 549 від 08.11.2005;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-42 від 11.05.2026;
- рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради № 230 від 11.05.2016;
- розпорядження начальника Новогродівської міської військової адміністрації № 513 ва-р від 28.12.2023;
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 58 від 24.05.2023;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-48 від 11.05.2026;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-18 від 11.05.2026;
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради №55 від 17.04.2013;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-43 від 11.05.2026;
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 276 від 15.12.2021;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-44 від 13.05.2026;
- витяг з електронної обліково-статистичної картки дитини № 05-46 від 13.05.2026;
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 106 від 28.08.2013;
- рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 257 від 17.11.2021.
Факт закінчення вказаними в позові особами відповідних навчальних закладів засвідчено додатком до листа відділу освіти м. Новогродівка від 18.02.2026 №20.01-11/28
Резюмуючи викладені положення Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», судом встановлено таке.
Відповідно до п.п. 1.1,1.2 Положення про Відділ освіти м.Новогродівка затвердженого рішенням міської ради 10.02.2012 № 6/12-22 (далі – Положення) Відділ освіти м.Новогродівка є структурним підрозділом виконавчого комітету Новогродівської міської ради і підпорядковується йому та управлінню освіти і науки Донецької обласної адміністрації. Відділ освіти, навчальні заклади міста фінансуються за рахунок коштів місцевого бюджету. 
Бюджетні асигнування на освіту та залучені кошти використовуються виключно за призначенням. (п.п.5.1,5.2 Положення). Відповідно до п.1.7 Положення (з урахуванням рішень Новогродівської міської ради № 7/6-6 від 25.03.2016 «Про доповнення до Положення про відділ освіти м.Новогродівка», № 8/5-4 від 21.01.2021 «Про безоплатне прийняття в комунальну власність Новогродівської міської ради комунального закладу освіти, що перебуває в управлінні Мар`їнської районної ради», № 8/4-3 від 05.01.2021 «Про безоплатне прийняття в комунальну власність Новогродівської міської ради комунальних закладів освіти, що знаходяться в управлінні Покровської районної ради Донецької області»)у підпорядкуванні відділу освіти м.Новогродівка знаходяться навчальні заклади комунальної форми власності, зокрема: Новогродівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 10 ім. Тараса Шевченка № 10, Новогродівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 9, Новогродівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 7, Галицинівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 12, Миколаївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 11.
Відділ освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України, кутовий штамп, печатку канцелярії, бланки із своїм найменуванням (п. 1.3 Положення) Отже, обов`язок щодо виплати зазначеній категорії дітей грошової допомоги покладено саме на Відділ освіти м. Новогродівка як головного розпорядника бюджетних коштів.
Отже, обов`язок щодо виплати випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантованої частиною сьомою статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» одноразової грошової допомоги в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку за рахунок навчального закладу або відповідної установи, покладено на Відділ освіти м.Новогродівка, як розпорядника коштів місцевого бюджету. 
Частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.06.2026 12 числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком. Згідно вимог Бюджетного кодексу України передбачено, що кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.
Відповідно до пункту 12 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, розпорядники під час складання проектів кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів забезпечують дотримання принципів, на яких ґрунтується бюджетна система, а також дотримання вимог законодавства під час проведення розрахунків до кошторису, розподілу видатків бюджету та надання кредитів з бюджету відповідно до економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету, визначення показників надходжень бюджету в частині доходів, фінансування або повернення кредитів, додержання тарифних ставок (посадових окладів), норм, цін, лімітів, а також інших показників відповідно до законодавства. Тобто, під час визначення обсягів видатків головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Листом № 20.01-11/28 від 18.02.2026 Відділ освіти м.Новогродівка повідомляє, що випускникам зазначеної пільгової категорії закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів не надавалася.
Виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, кожному випускнику освітніх закладів Новогродівської територіальної громади у 2022 році, з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мала бути нарахована та виплачена відповідачем одноразова грошова допомога у розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку тобто, у сумі не менше 15 708 грн.
Норми права, які застосовує суд: Конституція України, процесуальні та процедурні положення
У Кодексі адміністративного судочинства України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).
У ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У ч.1 ст. 90 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Закон України "Про адміністративну процедуру" № 2073-IX від 17.02. 2022 (далі Закон № 2073-IX) регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час: 1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин; 2)конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції, 3)державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби; 4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) оскарження процедур публічних закупівель; 6) нагородження державними нагородами та відзнаками; 7) здійснення помилування; 8) здійснення оцінки впливу на довкілля (ст. 1 Закону № 2073-IX ).
Принципи адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4)безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9)ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12)гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту (ст. 4 Закону № 2073-IX).
Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства (ст. 10 Закону № 2073-IX).

Норми права, які застосовує суд та висновки суду 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду (ст. 3 Конвенції).
Конституційне право громадян на соціальний захист реалізується через окремі закони України. Ними чітко визначені пільги, компенсації та державні гарантії, які виступають правовими засобами захисту прав і свобод людини.
Таким чином, державні гарантії у сфері соціального забезпечення та захисту є загальнообов`язковими та однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить їх у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що призводить до порушення засад соціальної правової держави.
Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. 
У преамбулі Закону України "Про охорону дитинства" проголошено , що охорона дитинства в Україні виступає стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Згідно зі ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
При цьому охорона дитинства визначається як система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.
Відповідно до ст.2 цього Закону визначено, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері і його завданням є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.
Згідно із ст.4 Закону України "Про охорону дитинства" система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема, проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства, встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.
Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" закріплює право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Законом України «Про охорону дитинства» обов`язок утримання і виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування покладено на державу. Діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави (ст.24 та ст.25 Закону України "Про охорону дитинства"). 
Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, визначені Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 № 2342-IV (далі - Закон №2342-IV).
Згідно із ст.1 Закону №2342-IV статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування - це визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування; особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування; державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами мінімальні норми і нормативи забезпечення дітей-сиріт, дітей, які залишилися без батьківського піклування, та осіб з їх числа.
Відповідно до ст. 4 цього Закону заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою, та встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.
Згідно із ч.ч.1-3 ст.8 Закону №2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.
Згідно із ч.7 ст.8 Закону №2342-IV випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України.
У відзиві відповідач не погоджується із заявленими вимогами позивача щодо нарахування та виплати ним зазначеної одноразової грошової допомоги, спираючись на наступні аргументи. У 2025 році заклади освіти мали правові підстави для здійснення виплати одноразової грошової допомоги за умови працевлаштування випускниками з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування у 2025 року, у разі якщо вони подали заяву із підтвердними документами про працевлаштування до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2025 № 1504 (до 22.11.2025 року). В 2025 році до відділу освіти м. Новогродівка не надходили такі заяви від випускників з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування до закладів освіти Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Про причини невиплати вказаної допомоги за період із 2022 по 2024 рік відповідачем пояснень не надано. 
При цьому, ч.7 ст.8 Закону №2342-IV встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався та інші.
Таким чином, усі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування незалежно від форми їх утримання та виховання гарантовано перебувають на повному державному утриманні. Крім того, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановлених законом.
Правова позиція аналогічного змісту сформульована у постановах Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №493/407/16-а, від 26.05.2020 у справі № 303/5848/16-а, від 05.06.2019 у справі № 159/1684/16-а, від 03.10.2019 у справі №303/5849/16-а, від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а, від 04.11.2020 у справі №303/5842/16-а, від 28.01.2021 у справі №164/1907/16-а, від 28.01.2021 у справі №169/521/16-а та інших.
Таким чином, після повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що в діях Відділу освіти м. Новогродівки вбачається тривала протиправна бездіяльність, яка виявилася у систематичному ігноруванні обов`язку щодо нарахування та виплати належних коштів випускникам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати 
Враховуючи положення ст.139 КАС України, за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, у суду відсутні підстави для стягнення судових витрат.
Керуючись ст.ст. 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов заступника керівника Покровської окружної прокуратури до Відділу освіти м. Новогродівка щодо ненарахування та невиплати випускникам закладів освіти Новогродівської міської ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання у 2022-2025 р.р., одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти м.Новогродівка щодо ненарахування та невиплати випускникам закладів освіти Новогродівської міської ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання у 2022-2025 р.р., одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік».
3. Зобов`язати Відділ освіти м.Новогродівка вчинити дії щодо нарахування та виплати випускникам закладів освіти Новогродівської міської ради із числа дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання в 2022- 2025 р.р., одноразову грошову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачену частиною сьомою статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік».
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Cуддя  А.А. Ширант