ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.07.2026	Справа № 910/5612/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС" (04050, м. Київ, вул. Студентська, 5/7В, ідентифікаційний код 45258007) 
до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 120А, ідентифікаційний код 40517815) 
про стягнення 31 986, 81 грн, 

Представники сторін: не викликались 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС" (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі - відповідач) про стягнення 31 986, 81 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 01-25 від 01.01.2025 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг за період жовтень 2025 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 31 986, 81 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5612/26 та вирішив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками 14.05.2026 о 19:25 год., що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення процесуального документа.
Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.
01.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС" (далі – постачальник) та Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі – споживач, замовник) укладено договір №01/25 про постачання електричної енергії споживачу, за яким постачальник постачає електричну енергію (далі – електрична енергія або товар) споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії, в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього (пункт 2.1. договору).
Згідно з пунктом 2.2. договору найменування предмету закупівлі за договором - відповідно до коду ЄЗС ДК 021:2015 09310000-5 Електрична енергія (Електрична енергія).
За умовами підпункту 3.1.1. пункту 3.1. договору постачання товару за договором здійснюється з дати, зазначеної в заяві до договору про постачання електричної енергії споживачу (далі – заява) за формою, яка є Додатком №4 до договору, та здійснюється до 31.12.2025 (включно). Заява надається споживачем відповідно до вимог та порядку, встановлених ПРРЕЕ. 
Відповідно до пункту 3.2. договору обсяг закупівлі товару (планові обсяги) за цим договором визначено у Додатку №1 до цього очікувані (планові) обсяги споживання товару визначені в Додатку № 1 до цього договору можуть бути зменшені, зокрема, залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача в порядку визначеному підпунктом 13.4.1 пункту 13.4. договору.
Згідно з пунктом 3.4. договору обсяг фактичного споживання товару споживачем визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання товару споживачем здійснюється відповідно до вимог ПРРЕЕ, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та інших нормативно-правових актів.
Пунктом 5.1. визначено, що загальна ціна цього договору становить: 261 360, 00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 43 560, 00 грн.
Відповідно до пункту 5.2. договору порядок розрахунку (визначення) ціни за 1 кіловат-годину (далі - одиниця товару), спосіб її формування погоджено та закріплено сторонами у Додатку № 2 до цього договору. Ціна за одиницю товару включає тариф на послуги з передачі електричної енергії, що затверджується Регулятором та всі інші складові вартості за одиницю товару, необхідні для виконання цього договору, та не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку тощо, які оплачуються споживачем самостійно. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати, що не визначена цим договором. Ціна за одиницю товару, спожитого в розрахунковому періоді, визначається та розраховується після завершення кожного розрахункового періоду відповідно до порядку, визначеного в Додатку № 2 до договору та відображається у акті приймання-передачі товару (електричної енергії), форма якого визначена у Додатку № 5 до цього договору (далі – акт), який складається після завершення кожного розрахункового періоду сторони розуміють та погоджуються що, з огляду на порядок розрахунку ціни за одиницю товару (формула), що погоджений в Додатку № 2 до договору, грошове визначення ціни за одиницю товару змінюється (як в сторону збільшення, так і зменшення) у кожному розрахунковому періоді залежно від зміни середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" та/або тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора у відповідному розрахунковому періоді і не потребує внесення змін до договору, укладення додаткових угод до договору та/або попереднього повідомлення про зміну ціни. Порядок розрахунку (визначення) ціни за одиницю товару, встановлений у Додатку № 2 до цього договору, є для сторін належним, допустимим та прийнятним.
У пункті 5.3. договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором, відповідно до п. 2.3.13 ПРРЕЕ є 1 (один) календарний місяць (з 1 до 30 (31) числа кожного місяця (28 чи 29 числа у лютому)). 
Згідно з пунктом 5.4. договору вартість спожитого товару за розрахунковий період визначається, як добуток ціни за одиницю товару, визначеної та розрахованої відповідно до Додатку № 2 до цього договору, та обсягу спожитого протягом розрахункового періоду товару.
Умовами пункту 5.5. договору погоджено, що обсяг спожитого товару протягом розрахункового періоду визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних постачальника послуг комерційного обліку (Оператора комерційного обліку) постачальник до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем постачання), складає, підписує і скріплює печаткою акт та направляє його споживачу.
Акт має містити розрахунок ціни за одиницю товару на розрахунковий період, здійснений на підставі та відповідно до порядку, визначеного у Додатку 2 із зазначенням використаних величин.
Протягом 5 робочих днів з дати отримання акта за відповідний розрахунковий період (місяць) споживач, зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.
У разі виникнення в споживача обґрунтованих зауважень до наданого розрахунку ціни (недотримання формули, технічні помилки тощо) споживач невідкладно, у строк, що не перевищує 5 робочих днів з дати отримання акту, звертається до постачальника з письмовою вимогою щодо усунення виявлених невідповідностей та призупиняє оплату електричної енергії, спожитої за відповідний місяць, на строк до усунення таких невідповідностей, без застосування штрафних санкцій до споживача.
Згідно з пунктом 5.6. договору у випадку неповернення споживачем підписаного акту протягом 5 робочих днів з дати отримання акта або не надання ним письмової мотивованої відмови від його підписання, електрична енергія вважається поставленою та прийнятою споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника. У випадку відмови споживача від підписання акта розбіжності підлягають врегулюванню в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, товар вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному розрахунковому періоді на підставі даних постачальника. За результатом врегулювання сторонами розбіжностей до акту можуть складатися акти коригування, до яких застосовується порядок підписання та оплати, що і до акту.
Погоджений та підписаний сторонами у встановленому договором порядку акт із зазначенням обсягу спожитого товару, ціни за одиницю товару та загальної суми до сплати є належним доказом для підтвердження обсягу споживання товару та його вартості у відповідному розрахунковому періоді. Датою підписання акту або акту коригування є дата проставлення останнього підпису однією зі сторін цього договору, а в разі необґрунтованої відмови споживача від підписання відповідного акту - 7 робочий день з моменту отримання примірника акту за підписом іншої сторони (пункт 5.7. договору).
Пунктом 5.8. договору встановлено, що оплата товару за цим договором здійснюється на підставі акту: протягом 10 робочих днів з дня підписання акту з урахуванням положень п. 5.6. договору.
Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє до 31.12.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 13.1. договору). 
У додатку №1 до договору сторонами погоджено очікувані обсяги споживання електричної енергії.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору, постачальник поставив, а споживач спожив, зокрема у жовтні 2025 року електричну енергії в обсязі 6 111 кВт*год.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем був наданий відповідачу для підписання акт приймання-передачі №1078251019 від 31.10.2025 на суму 50 917,27 грн (за жовтень 2025 року), а також виставлено рахунок за електричну енергію №1078251019 від 05.11.2025 із терміном оплати до 19.11.2025.
Листом №13519-1.1/15.0/17-25 від 17.12.2025 споживач повідомив постачальника, що станом на 01.12.2025 залишок коштів по договору становить 29 876, 06 грн, у зв`язку з чим просив розділити акт приймання - передачі товару (електричної енергії) за жовтень 2025 року на акт обсягом 2 272 кВт на суму 18 930,46 грн з ПДВ, та акт обсягом 3 839 кВт на суму 31 986, 81 грн з ПДВ.
У відповідь на даний лист, постачальник разом з листом №100161-0226 від 13.02.2026 надіслав споживачу акти приймання-передачі (електричної енергії): №1078251019/1 від 31.10.2025 (на споживання 2 272 кВт електричної енергії) на суму 18 930, 46 грн, та №1078251019/2 від 31.10.2025 (на споживання 3 839 кВт електричної енергії) на суму 38 986, 81 грн.
Лист №100161-0226 від 13.02.2026 був отриманий відповідачем 27.02.2026, що підтверджується інформацією з веб-сайту АТ "Укрпошта" №0405000469270.
Втім, як зазначає позивач, підписані акти не були повернуті однак, 20.12.2025 відповідач здійснив часткову оплату електричної енергії, спожитої у жовтні 2025 – на суму 18 930, 46 грн (за актом приймання-передачі №1078251019/1 від 31.10.2025).
Позаяк, акт №1078251019/2 від 31.10.2025 (щодо споживання 3 839 кВт електричної енергії) на суму 38 986, 81 грн залишився неоплаченим, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Як встановлено судом за наявними в матеріалах справи доказами, позивачем у жовтні 2025 року на виконання умов договору було поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі 6 111 кВт*год вартістю 50 917,27 грн, про що зокрема свідчать звіти оператора системи розподілу.
Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором в частині постачання електричної енергії свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання послуг.
В силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 5.8. договору встановлено, що оплата товару за цим договором здійснюється на підставі акту протягом 10 робочих днів з дня підписання акту з урахуванням положень п. 5.6. договору.
За умовами пункту 5.6. договору у випадку неповернення споживачем підписаного акту протягом 5 робочих днів з дати отримання акта або не надання ним письмової мотивованої відмови від його підписання, електрична енергія вважається поставленою та прийнятою споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника.
Акт №1078251019/2 від 31.10.2025 на споживання 3 839 кВт електричної енергії на суму 38 986, 81 грн отриманий відповідачем 27.02.2026.
Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 5.6., 5.8 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленої за договором електричної енергії на момент розгляду справи настав.
Втім, відповідач у встановлені строки оплату спожитої електричної енергїі у належному розмірі не здійснив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 31 986, 81 грн.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи, що факт постачання позивачем електричної енергії відповідачу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не скористався своїм правом на подання відзиву, як і не надав доказів які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.
Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 130, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 120А, ідентифікаційний код 40517815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС" (04050, м. Київ, вул. Студентська, 5/7В, ідентифікаційний код 45258007) заборгованість у розмірі 31 986 грн 81 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 662 грн 40 коп.
3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.07.2026

Суддя  Л.Г. Пукшин