Справа № 465/6170/25 
Провадження 2-а/465/31/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
07.07.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді Мигаль Г.П.,
при секретарі судового засідання Білінській С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року, винесеної за вчинення правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП та закриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 квітня 2025 року інспектором УПП у Львівській області було винесено постанову ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року за вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на вказане у оскаржуваній постанові не відповідає дійсним обставинам та не підтверджується жодним доказом, тому постанова, яку складено інспектором поліції Круглюк Ю.С. містить неправдиву інформацію. Факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не було, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Однак інспектор патрульної поліції склав протокол на особу, яка не керувала транспортним засобом та відповідно не набула обов`язків і прав водіїв механічних транспортних засобів, передбачених п. 2 Правил дорожнього руху; до постанови не надано жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. З огляду на зазначене, просив задоволити позов.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позову з огляду на таке. Зміст позовної заяви свідчить, що її подання має на меті лише уникнення позивачем негативних наслідків, пов`язаних з адміністративною відповідальністю. Доводи представника позивача зводяться до суб`єктивних припущень. Поліцейські помітили автомобіль, який виїжджав на вул. Тершаковців з однієї з суміжних вулиць. Автомобіль, як пізніше встановлено, під керуванням позивача мав несправності, а саме не працюючу праву фару в режимі ближнього світла. Виявлена несправність є порушенням п. 2.3. «а» ПДР України та стала підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП. На підтвердження факту керування транспортним засобом до матеріалів справи долучено відеозаписи.Крім того подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила задоволити.
Судом встановлено фактичні обставини справи.
Постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Круглюка Юрія Сергійовича серії ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП.
Відповідно до постанови, 03.04.2025 об 00:10 год. у м.Львові на вул. Тершаківців, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz E 200 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла права фара в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.2. 3.а.ПДР (порушення забезпечення технічної справності, стану і комплектності ТЗ та вантажу)
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом п.2.3.а Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Згідно зі ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.
Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.
Представником відповідача на підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено відеозапис.
В силу вимог частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином, вимоги зазначеної норми Закону встановлюють імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного запису, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16.
Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На відеозаписах, долучених відповідачем до матеріалів справи, відображено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mersedes-Benz E 200 д.н.з. НОМЕР_1 , проте не відображено, що у згаданому автомобілі не горіла права фара в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, що спростовує зазначений у оскаржуваній постанові факт.
Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.
Оскільки відповідачем не доведено факту порушення позивачем п.2.3.а Правил дорожнього руху, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року винесена інспектором без додержання вимог законності та підлягає скасуванню.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Представник позивача в обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду з позовом вказує, що про оскаржувану постанову позивач дізнався лише 04.07.2025 року.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини пропущення строку звернення до суду є поважними, оскільки про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 04.07.2025 під час ознайомлення з матеріалами справи №463/3411/25, що підтверджується долученою до позовної заяви копією клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №463/3411/25, а тому строк для звернення до суду з позовною заявою необхідно поновити.
Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 грн необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 139, 143, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд, -
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі задовольнити.
Постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Круглюка Юрія Сергійовича серії ЕНА №4412717 від 03 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Львів вул. Перфецького, буд.19, код ЄДРПОУ 40108646.
Повне рішення складено 07 липня 2026 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.