П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року м. Київ

Справа №759/21931/25
Апеляційне провадження №22-ц/824/8134/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Ключника А.С. 14 січня 2026 року в м. Київ,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської гімназії східних мов №1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В
Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) директора Київської гімназії східних мов №1 про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя японської мови; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя японської мови в Київській гімназії східних мов №1 від 21 серпня 2025 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 21 серпня 2025 року і по день ухвалення судом рішення;
- стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що протягом останніх років вона систематично зазнавала утисків та психологічного тиску з боку адміністрації Гімназії в особі директора ОСОБА_2 , внаслідок неправомірних дій останнього, позивача було усунено від роботи 21 серпня 2025 року. Цього дня позивач, як і в попередні дні після виходу з відпустки, прибула на своє робоче місце для підготовки до нового навчального року, однак о 10 год 40 хв директором Гімназії в усному порядку, у присутності інших співробітників та батьків учнів, повідомлено позивачу про звільнення без жодних документів, які б юридично підтверджували факт припинення трудових відносин, зокрема наказу (розпорядження) про звільнення, який позивачу не було надано.
Окрім цього трудова книжка зберігається у відповідача, а остаточний розрахунок при звільненні не було проведено. Зазначені дії відповідача по справі є не лише грубим порушенням прав позивача, як працівника, а також свідчать про продовження лінії поведінки, спрямованих на створення для позивача нестерпних умов праці. Внаслідок чого, позивач вважає, що усне повідомлення про звільнення є неправомірним актом, який позбавив позивача роботи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської гімназії східних мов №1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що судом встановлено притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності раніше, а тому має місце систематичне невиконання без поважних причин покладених на позивача обов`язків у день звільнення. Позивач відмовилася поставити свій підпис про ознайомлення з наказом, отримати трудову книжку, про що заявила категоричною відмовою, що підтверджується актом від 20 серпня 2025 року, який міститься у матеріалах справи та ніяким чином не спростований позивачем по справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин позивача було правомірно звільнено із займаної посади.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги.

Не погодилася із рішенням суду першої інстанції позивач, її представником - адвокатом Іордановим К.І. подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що справжньою причиною звільнення стала активна позиція ОСОБА_1 як викривача корупційних та господарських порушень у Гімназії. Починаючи з жовтня 2023 року скаржник неодноразово зверталася до Начальника Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Сукеннікова О.В. У своїх зверненнях ОСОБА_1 повідомляла про факти, які містять ознаки фінансових зловживань адміністрації навчального закладу.
Звертає увагу, що наказ № 88-к від 20 серпня 2025 року про звільнення скаржника за п. 3 ст. 40 КЗпП України базується на неправдивих фактах. Останньою подією, яку адміністрація використала як привід для звільнення, став факт нібито невиставлення оцінок у електронний журнал 29 травня 2025 року. При цьому наказ про звільнення видано лише 20 серпня 2025 року - через 83 (вісімдесят три) календарні дні після події.
Крім того, 20 серпня 2025 року позивачу не було вручено копію наказу про звільнення та не було запропоновано ознайомитися з ним під підпис, чим грубо порушено вимоги частини четвертої статті 149 КЗпП України. 
Зазначає, що адміністрація Гімназії склала фіктивний «Акт про відмову від ознайомлення з наказом», підписаний особами, які перебувають у прямій службовій залежності від керівника закладу та були безпосередніми учасниками цькування ОСОБА_1 . 
Посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Це призвело до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Вказує, що суд помилково приписав Наказу № 19-Т фактичні обставини, що насправді стосуються Наказу № 37-Т, чим грубо перекрутив зміст доказів та фактичні обставини справи. Зазначена помилка є прямим наслідком розгляду справи без виклику сторін та без належного дослідження матеріалів і свідчить про те, що суд не з`ясував фактичних обставин, на яких базується оскаржуваний наказ про звільнення, що є підставою для скасування рішення.
Окрім цього, суд залишив без належної правової оцінки факт грубого порушення статті 47 КЗпП, яка зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу та належно провести розрахунок, проте 20 серпня 2025 року наказ позивачу вручено не було.
Також, скаржник просить суд при ухваленні рішення здійснити остаточний розрахунок середнього заробітку за весь фактичний період вимушеного прогулу з 21 серпня 2025 року по день ухвалення рішення включно.
Зазначає, що не здійснено оцінку співмірності стягнення (ч. 3 ст. 149 КЗпП, п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 9), проігноровано тривалий строк бездоганної роботи позивача та відсутність будь-якої реальної шкоди.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Процесуальні дії учасників справи в апеляційному суді.

Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Іорданов К.І. просили апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення районного суду.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з цим та у відповідності до положень ст. 372 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебувала на посаді вчителя японської мови в Київській гімназії східних мов №1.
Наказом №855-к від 22 серпня 2013 року вчителя КГСМ №1 ОСОБА_1 переведено на іншу посаду за її згодою з 02 вересня 2013 року з педагогічним навантаженням згідно тарифікації. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена під підпис. (а.с. 69)
Переведення на іншу посаду також підтверджується наказом №118-к від 22 серпня 2013 року. (69)
10 січня 2023 року надано відповідь на звернення позивача до управління освіти Святошинської РДА у м. Києві щодо психологічного та економічного тиску директора КГСМ №1, їх надано відповідь №107.37.2632, де зазначено, що відповідно до пояснень директора Київської гімназії східних мов №1 Проскури О.І. у 2023-2024 навчальному ролці тижневе навантаження позивача складає 21 годину, що згідно підпункту 1 частини 3 статті 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту» відповідає повному навантаженню на одну тарифну ставку. А також, директором повідомлено про нарахування грошової премії за результатами роботи за І та ІІ квартал 2023 року і щомісячної грошової винагороди. Отже факти щодо упередженого ставлення з боку директора, здійснення психологічного та економічного тиску відсутні. (а.с. 104)
У відповідь на звернення позивача від 12 січня 2024 року адміністрацією школи КГСМ №1 було повідомлено позивача 15 січня 2024 року №01-39/08 про розклад індивідуальних занять. (а.с. 102-103)
18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 зверталася до директора КГСМ №1 в якій просила ознайомити її з тарифікацією на 2023-2024 нр, адже по теперішній час їй ніхто не пропонував ознайомитися та засвідчити підписом даний документ, враховуючи невідповідність щодо управлінського рішення про навантаження позивача 19 годинами. (а.с. 93)
Листом №01-39/202 від 08 грудня 2023 року адміністрація КГСМ №1 повідомила позивача, що було створено комісію за її зверненням від 18 жовтня 2023 року вх.№01-38/06, якою було встановлено, що позивачем не було проведено 8 індивідуальних занять у 6-В класі та 8 індивідуальних занять у 7-А класі протягом вересня-жовтня за незалежних від позивача причин. А також відповідно до довідки управління освіти Святошинської РДА у м. Києві №1125 від 23 листопада 2023 року «Про заробітну плату та інші доходи» позивачу було помилково нараховано протягом вересня та жовтня 2023 року за індивідуальні години 4 060 грн, які позивач у зазначені години не провела. (а.с. 96)
11 грудня 2023 року позивач повідомила директора КГСМ №1 про відсутність під час уроку у 6-В і 7-А о 15:00 год та 15:45 год. класу журналу індивідуальних занять. (а.с. 99, 125)
У відповідь на звернення вх. № 10158/10 від 14 грудня 2023 року директор КГСМ №1 надала відповідь №01-39/02 від 05 січня 2024 року, що нарахуванням заробітної плати працівникам КГСМ №1 здійснюється централізованою бухгалтерією управління освіти Святошинської РДА у м. Києві. Під час роботи комісії були дотримані принципи академічної доброчесності та об`єктивності висновків. (а.с. 97-98)
28 грудня 2023 року позивач звернулася до директора КГСМ №1 із заявою в якій зазначила, що на 22 грудня 2023 року нею було подано індивідуальний план роботи на зимових канікулах на період з 25 грудня 2023 - 05 січня 2024 років, який й досі не було погоджено, хоча неодноразово вносилися зміни, враховуючи недоліки. (а.с. 101, 127)
28 грудня 2023 року позивач звернулася до директора КГСМ №1 із заявою в якій повідомила, що 27 грудня 2023 року під час педагогічної наради були вислови, спрямовані на приниження її честі та гідності директором КГСМ №1, чим було порушено права позивача, визначені Конституцією України. (а.с. 100, 130)
Окрім цього, 09 вересня 2024 року КГСМ №1 винесено наказ №30-Т у якому ОСОБА_1 зобов?язано надати пояснення з приводу того, що у зв?язку з виявленим фактом самовільного винесення ноутбука Hewlett-Packard 250 Gb (45M75ES), інвентарний номер 1014600287-26, серійний номер CND137739S (у робочому стані) за межі гімназії вчителем ОСОБА_3 без попередження адміністрації, який видавався для роботи в робочий час в межах гімназії, а також поверненням цього ноутбука через два дні в неробочому стані з непрацюючою операційною системою, відповідно до службової записки чергового адміністратора, заступника директора з НВР ОСОБА_9 та заяви-звернення в поліцію ЄО №54836 інженера електроніка ОСОБА_4 . Із вказаним наказом позивач не погодилася, де зазначила, що факт винесення ноутбука не встановлено, наказ містить неправдиву інформацію. (а.с. 73)
16 вересня 2024 року КГСМ №1 винесено наказ №31-Т про надання пояснень вчителя японської мови ОСОБА_1 , щодо порушення охорони та безпеки життєдіяльності, зі змісту якого вбачається, що На виконання ч.1 ст. 149 Кодексу законів про працю України, на підставі наказу від 12 вересня 2024 року №177 «Про участь учнів гімназії та вчителів японської мови у фестивалі «Японська осінь» на базі КПІ імені Ігоря Сікорського організованим Українсько-Японським центром за підтримки Посольства Японії в Україні», повідомлення від класного керівника 5-А класу ОСОБА_20 про те, що вона не була поінформована вчителем японської мови ОСОБА_3 про запланований позакласний захід, службової записки заступника директора з НВР ОСОБА_5 про те, що інструктаж з техніки безпеки не був проведений для учителя та учнів, службової записки від чергового адміністратора ОСОБА_6 про те, що адміністрацію школи не було поінформовано вчителем ОСОБА_3 про відвідування фестивалю «Японська осінь» учнями 5-А класу, а також порушення посадової інструкції вчителя п.7.1., 7.2, 7.4., та інструкції з техніки безпеки в умовах воєнного стану під час відвідування фестивалю «Японська осінь».(а.с. 79)
20 вересня 2024 року КГСМ №1 винесено наказ №32-Т про надання пояснень вчителя японської мови ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.1 ст. 149 Кодексу законів про працю України та на підставі службової записки заступника директора з НВР, чергового адміністратора ОСОБА_7 від 19 вересня 2024 року вх. №01-38/62 про те, що вчитель японської мови ОСОБА_3 19 вересня 2024 року запізнилась на 6-й урок японської мови 4-Д класу розпочавши його о 17:23, згідно звернення батьків, класного керівника 4-Д класу ОСОБА_8 порушивши посадову інструкцію вчителя п.4.1., 4.2, 2.1., 2.2, Статут Київської гімназії східних мов №1 та правила внутрішнього трудового розпорядку. Із вказаним наказом позивач не погодилася, у якому зазначила, що 20.09.2024 року на уроці 5-Б класу її відривали від уроку, а тому наказ не відповідає обставинам, є тиском на вчителя, адже урок відбувся у онлайн форматі. (а.с. 73)
25 вересня 2024 року КГСМ №1 винесено наказ №33-Т про надання пояснень вчителем японської мови ОСОБА_1 у зв?язку із викликом до суду, оскільки відповідно до частини першої статті 149 Кодексу законів про працю України, на підставі судової повістки у цивільній справі №759/1983/24 про виклик до Святошинського районного суду м. Києва вчителя японської мови ОСОБА_1 на 14:00 годину 19 вересня 2024 року, з урахуванням відмітки Святошинського районного суду м. Києва про те, що ОСОБА_1 перебувала у суді з 14:00 до 14:30, а також на підставі заяви вчителя ОСОБА_1 , вхідний №01-38/60 від 19 вересня 2024 року року, про необхідність заміни 5 та 6 уроків через участь у судовому засіданні, та на підставі наказу від 19 вересня 2024 року №108-К. (а.с. 75)
08 жовтня 2024 року КГСМ №1 винесено наказ №37-Т про притягнення до дисциплінарної відповідальності вчителя японської мови ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки 13 вересня 2024 року о 14:05 вчитель японської мови ОСОБА_1 організувала збір учнів 5-А класу у дворі гімназії з метою їх участі у позакласному заході «Японська осінь», що проводився в рамках співпраці з Київським політехнічним інститутом, за підтримки Посольства Японії в Україні на базі «Центру японської мови» за адресою м. Київ, проспект Берестейський, 37. Згідно з умовами наказу №177 вивчення «Про участь учнів гімназії та вчителів японської мови у фестивалі «Японська осінь» на базі КПІ імені Ігоря Сікорського» від 12 вересня 2024 року, вчитель японської мови ОСОБА_1 мала забезпечити проведення інструктажів з безпеки життєдіяльності та ознайомити учнів із правилами поведінки у громадських місцях під час слідування до місця проведення заходу в умовах військового стану. Однак ОСОБА_1 відмовилася ознайомлюватися, з наказом, про що було складено відповідний акт. Незважаючи на це, вчитель самостійно вирішила організувати позакласний захід, не повідомивши адміністрацію закладу, класного керівника 5-A класу та організувала учнів 5-A класу для участі у фестивалі «Японська осінь». Відповідно до доповідних записок заступника директора з НВР ОСОБА_5 , заступника директора з НВР ОСОБА_9 , чергового адміністратора, заступника директора з НВР ОСОБА_6 , класного керівника 5-А класу Вуруджу ОСОБА_10 , сторожа ОСОБА_11 , у процесі організації цього заходу було виявлено низку порушень, які стосуються недотримання вимог безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку гімназії та посадової інструкції вчителя. 
Вчителем ОСОБА_3 не було проведено інструктаж з учнями щодо безпеки життєдіяльності та правил поведінки у громадських місцях під час слідування до місця проведення заходу та не здійснено відповідний запис у журналі «Реєстрації інструктажів» 5-A класу, чим порушено Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах та закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 №1669, а саме: розділ Г, пункти 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 та розділ VIII, пункти 7, 8. Інструкції №6 - БЖД з безпеки життєдіяльності учнів під час групових поїздок, пішохідних екскурсій та дорожньо-транспортного руху учнів; Інструкції №7 - БЖД з безпеки життєдіяльності учнів під час перебування у громадських місцях, проведення масових заходів на базі інших навчальних закладів та установ, затверджених наказом директора Київської гімназії східних мов № 1 № 38 від 20.04.2023 р. вчителем ОСОБА_12 : порушено посадову інструкцію вчителя №4 від 01.09.2022 р., розділ 4, пункти 4.1, 4.2, 4.4., розділ 7, пункти 7.1, 7.2, 7.3, 7.4, 7.5.
Із вказаним наказом позивач не погодилася, про що зазначила у самому наказі №37-Т (а.с. 75)
07 січня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву до комісії по трудових спорах КГСМ №1 у якій висловила незгоду з наказом №37-Т від 08 жовтня 2024 року та просила скасувати дисциплінарне стягнення у виді догани. (а.с. 76)
19 березня 2025 року КГСМ №1 винесено наказ №13-Т про надання пояснень вчителем японської мови ОСОБА_1 на виконання ч. 1 ст. 149 Кодексу законів про працю України, на підставі колективного звернення батьків учнів 6-А класу від 19 березня 2025 року №01-38/11 та відповідно до наказу №54 від 19 березня 2025 року «Про проведення службового розслідування у зв?язку з колективним зверненням батьків учнів 6-А класу, які вивчають японську мову». (а.с. 76)
На виконання наказу №13-Т від 19 березня 2025 року позивач надала заяву від 02 квітня 2025 року в якій зазначила, що ознайомлена з ним, однак надавати будь які пояснення відмовляється (а.с. 90)
13 травня 2025 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до начальника з управління освіти Святошинської РДА у м. Києві в якій повідомила 13 травня 2025 року розпочався урок згідно розкладу електронного журналу «Єдина Школа», про те учні були відсутні на уроці, така ситуація має систематичний характер, на підставі чого позивач зверталася до 102 та 15-45. Також вказала, що з 31 березня 2025 року її не було ознайомлено з жодним документом, що підтверджує скоєний нею дисциплінарний проступок в класі 6-А. (а.с.92)
Наказом №19-Т від 16 квітня 2025 року Київської гімназії східних мов №1 вчителя японської мови ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани з підстав того, що 19.03.2025 року за письмовим зверненням батьків учнів 6-А класу, доповідної записки класного керівника 6-А класу ОСОБА_13 , доповідної записки заступника директора з НВР ОСОБА_14 було розпочато службове розслідування та перевірено факти щодо недотримання педагогічної етики вчителем японської мови ОСОБА_15 під час проведення нею уроків японської мови в 6-А класі. Встановлено, що факти, викладені батьками у зверненні т а доповідних записках дійсно мали місце з боку вчителя японської мови ОСОБА_3 по відношенню д о учнів 6-А класу під час проведення нею уроків японської мови: зафіксовані факти недотримання педагогічної стики, а саме: підвищення голосу та крик на дітей під час освітнього процесу; звернення д о учнів російською мовою зі словами, які мають ознаки зневажливого ставлення, зокрема: «закрой рот»; знецінювальні висловлювання, як от «ти нічого не знаєш» та порівнювання знань учнів 6 класу з рівнем знань учнів початкової школи під час опитування учнів, що є порушенням педагогічної етики вчителем, а саме: ст. 54, п.2 Закону України Про освіту, вимог посадової інструкції вчителя №4 Київської гімназіях східних мов №1, пунктів 2.9, 2.10, 2.11, 2.12 та Правил внутрішкільного розпорядку, розділ 3, п.13. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 16 квітня 2025 року о 11:10 год., де зазначила у ньому свої заперечення, адже службова перевірка відбувалася у протиправний спосіб. (а.с. 68)
29 травня 2025 року працівниками Київської гімназії східних мов №1 складено акт про відсутність підсумкового оцінювання з японської мови за ІІ семестр та річного оцінювання за 2024-2025 нр учнів 6-А класу. (а.с. 66)
29 травня 2025 року заступником директора ОСОБА_9 подано директору КГСИ №1 доповідну записку про те, що у школі склалася надзвичайна ситуація, а саме у навчальному процесі 6-А класу у групі японської мови, оскільки станом на 29.05.2025 року о 16:00 год. вчитель японської мови ОСОБА_1 не виставила у електронному журналі «Єдина школа» оцінки учням за ІІ семестр та річне оцінювання , чим грубо порушила свої посадові обов?язки, а саме: п. 2.8 Посадової інструкції вчителя, ст. 54 Закону України «Про освіту», ст. 17 Закону України «Про повну загальну середню освіту», а також права учнів на своєчасне і повне оцінювання результатів навчання. (а.с. 67)
18 серпня 2025 року працівниками Київської гімназії східних мов №1 складено акт про відмову надати письмове пояснення вчителя японської мови ОСОБА_1 щодо відмови проводити річне, семестрове оцінювання учнів 6-А класу з японської мови. (а.с. 63)
Наказом №88-К від 20 серпня 2025 року Київської гімназії східних мов №1 Святошинського району на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України звільнено ОСОБА_1 із посади вчителя японської мови у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 , вчитель японської мови, відмовилася провести підсумкове оцінювання з японської мови за II семестр та річне оцінювання за 2024/2025 навчальний рік учнів 6-А класу за групами результатів навчання, що передбачені критеріями оцінювання за освітніми галузями з урахуванням різних форм і видів навчальної діяльності, чим порушила ч.1 ст. 17 Закону України «Про повну загальну середню освіту», вимоги наказів МОН України від 02 серпня 2024 року №1093 «Про затвердження рекомендацій щодо оцінювання результатів навчання», від 15 травня 2023 року №563 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо окремих питань здобуття освіти в закладах загальної середньої освіти в умовах воєнного стану в Україні», від 03 червня 2008 року №496 «Про затвердження інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11(12)-х класів загальноосвітніх навчальних закладів», наказу Київської гімназії східних мов №1 від 20 травня 2025 року №85 «Про завершення 2024-2025 навчального року», пункт 2.8 посадової інструкції вчителя (Посадова інструкція вчителя від 01 вересня 2022 року №4) та має дисциплінарне стягнення у вигляді догани (наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності вчителя японської мови ОСОБА_1 » від 16 квітня 2025 року №19-T). (а.с. 65)
20 серпня 2025 року складено акт про відмову працівника від підпису при ознайомлені з наказом про звільнення, у якому значиться, що 20 серпня 2025 року о 10.00 годині вчителя японської мови ОСОБА_1 було запрошено до кабінету директора гімназії, де о 10.15 годині в присутності заступників директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 учителю японської мови ОСОБА_1 директором ОСОБА_18 , було зачитано наказ №88-к від 20 серпня 2025 року «Про звільнення вчителя японської мови ОСОБА_1 » у повному обсязі, після чого працівникові було надано можливість особисто ознайомитися з його змістом та поставити підпис про ознайомлення. Проте, ОСОБА_19 відмовилася поставити свій підпис про ознайомлення з наказом, отримати трудову книжку, про що заявила категоричною відмовою в усній формі словами: «Я не буду нічого підписувати». На повторну пропозицію особисто ознайомитися зі змістом наказу, поставити підпис про ознайомлення та отримати трудову книжку, ОСОБА_1 знову відповіла відмовою та вийшла з кабінету директора. (а.с. 66)
09 листопада 2025 року адміністрація КГСМ №1 надала відповідь №01-39/187 на вказану заяву від 18 жовтня 2023 року вх. №01-38/06 та повідомила позивача, що на персональній сторінці вчителя японської мови, розміщена інформація про педагогічне навантаження позивача, а 2023-2024 навчальний рік - 21 година японської мови. Протягом вересня та жовтня 2023 року позивач отримала паперові роздруківки, видані бухгалтерією управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, із вказаною заробітною платою, нарахованою згідно з педагогічним навантаженням в повному обсязі. Звернень щодо невиплати коштів за педагогічне навантаження, зокрема за 2 індивідуальні години, у вересні та жовтні не надходило. Згідно із Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року комунікація і направлення повідомлень між працівником та роботодавцем можуть відбуватись у будь-якій формі, зручній для сторін. На початку навчального року адміністрацією було проінформовано позивача про навантаження у 2023-2024 нр. Розклад уроків (у тому числі індивідуальних) на 2023-2024 навчальний рік затверджено керівником закладу освіти за узгодженням із профспілковим комітетом (протокол №8 від 30 серпня 2023 року) та було розміщено для ознайомлення педпрацівників у вайбер групах «Робочі питання» та «Групі Швидкого реагування» на початку навчального року». (а.с. 94)

Застосовані норми права.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі ст. 147 КЗпП порушення трудової дисципліни - це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

У пунктах 22-23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами спорів роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Верховний Суд у постанові від 22 липня 2019 року в справі № 363/4221/16-ц вказав, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
В ухвалі Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року в справі № 641/6317/16-ц зазначено, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної та громадської відповідальності, та порушив її знову.
Верховний Суд у своїй постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 302/1019/18 дійшов висновку, що аналіз положень пункту 3 статті 40 КЗпП України дає підстави для висновку, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, та порушив її знову, тому при звільненні працівника із зазначених підстав, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ч. 3 ст. 12, ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві, тому він спростовує заявлені працівником вимоги. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюються дії роботодавця, саме відповідач повинен довести, що ці дії вчинені без порушення законодавства про працю.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Київською гімназією східних мов № 1, де працювала на посаді вчителя японської мови. 
Наказом № 88-К від 20 серпня 2025 року Київської гімназії східних мов № 1 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України ОСОБА_1 було звільнено з посади вчителя японської мови за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку.
Вбачається, що на момент видачі оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 мала чинне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, накладене наказом № 19-Т від 16 квітня 2025 року. Зазначений наказ було видано за результатами службового розслідування фактів недотримання педагогічної етики. З цим наказом позивач була ознайомлена 16 квітня 2025 року, висловила свої заперечення, проте у встановленому законом судовому порядку цей наказ не був скасований, відтак він є чинним і є належною правовою підставою для кваліфікації наступних дій позивача як систематичного порушення дисципліни.
Новим дисциплінарним проступком, який став безпосереднім приводом для звільнення позивача, є невиконання нею обов`язку щодо проведення підсумкового семестрового та річного оцінювання учнів 6-А класу з японської мови.
Факт невиставлення оцінок в електронному журналі «Єдина школа» станом на 16:00 год 29 травня 2025 року підтверджується:
Актом про відсутність підсумкового оцінювання від 29 травня 2025 року (а.с. 66);
Доповідною запискою заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_9 від 29 травня 2025 року (а.с. 67).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 ознак систематичного невиконання трудових обов`язків.
Доводи апеляційної скарги про те, що наказ про звільнення № 88-к від 20 серпня 2025 року видано поза межами встановленого статтею 148 КЗпП України строку є безпідставними та спростовуються нормами матеріального права, якими встановлено, що до строку не включається період перебування у відпустці. 
Судом встановлено, що проступок було зафіксовано в кінці навчального року (29 травня 2025 року), після чого в загальноосвітніх навчальних закладах розпочався період щорічних літніх відпусток педагогічних працівників. Як зазначає сама позивач у позовній заяві, вона протягом усього періоду літніх канікул перебувала у відпустці.
18 серпня 2025 року уповноваженими працівниками гімназії складено акт про те, що вчителю ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення щодо причин непроведення оцінювання учнів 6-А класу, однак вона від надання пояснень відмовилася, тобто у цей день позивач перебувала на роботі, а відмова працівника надати пояснення не перешкоджає застосуванню стягнення.
Наказ про звільнення був виданий 20 серпня 2025 року, тобто в межах строку, передбаченого законом.
Вимоги статті 149 КЗпП України щодо витребування від порушника дисципліни письмових пояснень роботодавцем дотримано повністю. 
Колегія суддів також відхиляє твердження апеляційної скарги про те, що позивачу в день звільнення не було вручено копію наказу та не запропоновано ознайомитися з ним.
Дані доводи спростовуються актом про відмову працівника від підпису при ознайомленні з наказом про звільнення від 20 серпня 2025 року. Зі змісту цього акту встановлено, що 20 серпня 2025 року о 10:00 годині ОСОБА_1 було запрошено до кабінету директора, де о 10:15 годині в присутності трьох заступників директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , директор ОСОБА_2 зачитала наказ № 88-к від 20 серпня 2025 року в повному обсязі. Після цього позивачу надали можливість особисто підписати наказ та отримати трудову книжку, на що вона в усній формі відповіла: «Я не буду нічого підписувати», і залишила кабінет.
Зазначений акт складено відповідно до вимог діловодства та трудового законодавства, підписано чотирма посадовими особами. Позивачем не надано жодних належних доказів, які б спростовували факт проведення цієї процедури або свідчили про фіктивність акту. 
Відтак, неотримання копії наказу та трудової книжки в день звільнення стало наслідком виключно неправомірної поведінки самої позивачки та її категоричної відмови, що звільняє роботодавця від відповідальності за порушення статті 47 КЗпП України.
Посилання в скарзі на те, що справжньою причиною звільнення є статус позивача як викривача корупції через її звернення до Управління освіти Святошинської РДА від жовтня 2023 року, колегія суддів оцінює критично. Наявні у матеріалах справи відповіді Управління освіти Святошинської РДА зокрема, лист № 107.37.2632 свідчать, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 фактів упередженого ставлення, психологічного чи економічного тиску з боку директора ОСОБА_2 виявлено не було. Педагогічне навантаження позивача відповідало закону, премії нараховувалися в загальному порядку, а виявлені комісією факти непроведення позивачем індивідуальних занять у 6-В та 7-А класах за які їй помилково було нараховано 4 060 грн підтверджують об`єктивність дій адміністрації.
Наявність у матеріалах справи інших наказів про надання пояснень (щодо самовільного винесення та пошкодження ноутбука - наказ № 30-Т; щодо порушення безпеки дітей під час відвідування заходу «Японська осінь» без відома адміністрації - накази № 31-Т, № 37-Т; щодо запізнення на урок - наказ № 32-Т) у сукупності свідчить про наявність порушень правил внутрішнього трудового розпорядку, наявність конфліктних ситуацій, а не вказує на мобінг, як на то посилається сторона позивача.
Щодо доводів про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін: відповідно до положень статті 274 ЦПК України, трудові спори є категорією справ, які за загальним правилом можуть розглядатися в спрощеному провадженні. Суд першої інстанції діяв у межах наданих йому процесуальних повноважень. Оскільки всі обставини справи чітко зафіксовані в письмових доказах, які сторони надали суду, розгляд справи в такому форматі не призвів до звуження процесуальних прав позивача та не вплинув на правильність встановлення фактичних обставин справи.
З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є законним, обґрунтованим і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 08 липня 2026 року.