ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17301/26 | Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/523/26 | Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст. 173 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Рубінського В.М., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Рубінського В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 (п`ять) діб та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 26 липня 2026 року близько 22.36 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи в дворі будинків, вчинив дрібне хуліганство, а саме, нецензурно лаявся, образливо чіплявся, ображав пересічних громадян ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), чим вчинив дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Рубінський В.М. в інтересах ОСОБА_1 просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2026 року в частині призначеного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. В решті постанову суду залишити без змін. 
Не оспорюючи фактичні обставини справи, апелянт зазначає, що із вказаною постановою не погоджується, вважає її необгрунтованою та незаконною в частині призначеного стягнення.
Звертає увагу, що судом залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований у “Локомотивному депо Тернопіль філії “Локомотивна компанія” АТ “Укрзалізниця” із 2016 року та за вказаний період часу зарекомендував себе як дисциплінований, технічно грамотний, відповідальний працівник і порушень трудової дисципліни не допускав. 
Зазначає, що ОСОБА_1 є особою із інвалідністю 3 групи, перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні і в дитини наявні ряд захворювань, що підтверджується копіями документів. Наявність захворювань вимагає постійної присутності батька, а також супровід дитини до медичного закладу. 
Посилається на те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Вказує, що суд першої інстанції призначив найсуворіший вид покарання — адміністративне стягнення п`ять діб арешту без належного обгрунтування та урахування пом`якшуючих обставин, чим порушив вимоги ст. 33 КУпАП, маючи можливість застосувати менш суворі заходи впливу, передбачені КУпАП, зокрема штраф.
Наголошує, що застосоване стягнення не відповідає принципу пропорційності, закріпленому в ст. 8 КУпАП та ст. 3 Конституції України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Рубінського В.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №150459 від 26 липня 2026 року; копією постанови серії ЕГА №2074198 від 26 липня 2026 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП; рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Дичко М.Д.С. від 26 липня 2026 року; витягом з ІПНП електронним рапортом від 26 липня 2026 року.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ст.173 КУпАП.
Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимог ст.33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 визнав свою вину, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, позитивно характеризується по місцю роботи, є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання, на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка хворіє, що підтверджується копіями документів. 
З урахуванням наведеного, враховуючи, що відсутні обставини, які би обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , вважаю за можливе пом`якшити останньому вид стягнення, застосований судом першої інстанції, змінивши його на штраф у максимальному розмірі - семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ст.173 КУпАП. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Рубінського В.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2026 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя