Справа №582/212/26
Номер провадження 22-ц/816/2515/26
Категорія - 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Черних О.М. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Худика А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В.
розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк», в інтересах якого звернулась ОСОБА_1 , на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 травня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Жмурченка В.Д., у цивільній справі № 582/212/26 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
УСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст вимог позову
У лютому 2026 року представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 109213 грн 10 коп. та судових витрат.
10.12.2021 ОСОБА_2 заповнено Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, в якій просив про оформлення на його ім`я платіжної картки Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 22 000,00 грн., зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в Мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку. Просив відкрити йому поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, для здійснення розрахунків без фактичного носія (віртуальну картку) у гривні, доларах США, та євро. Також просив банк відкрити йому вкладний рахунок на вимогу «zanachka» на умовах Договору, що розміщений на сайті АТ «Таскомбанк» і беззастережно приєднується до умов Договору. Поточний рахунок операції, за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів №UA683395002620001125065000001.  ОСОБА_2 з 10.12.2021 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий відповідно до Заяви-Анкети на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування за номером Кредитного договору №002/131011462-СК_SB від 10.12.2021, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк».
08.02.2022 ОСОБА_2 заповнено Заяву №1214457 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». ОСОБА_2 з 07 лютого 2022 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_3 , який відкритий до Заяви № 1214457 з номером Кредитного договору №002/14248231-SP. 
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, в свою чергу в зв`язку з порушенням умов договорів та не сплатою боргу у відповідача утворилась заборгованість по кредитному договору №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021 станом на 02.09.2025 - 37 902,67 грн і складається з тіла кредиту у розмірі - 23 307,64 грн та відсотків в розмірі - 14595,03 грн, та за договором №002/14248231-SР від 08.02.2022 заборгованість станом на 02.09.2025 становить 71 310,43 грн і складається з тіла кредиту у розмірі - 29 874,28 грн та відсотків в розмірі - 41 436,15 грн. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2026 у складі головуючого судді – Жмурченко В.Д., позовні вимоги частково задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитними договорами № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021 року у розмірі 23 307 грн 64 коп. та за договором №002/14248231-SР від 08.02.2022 у розмірі 29 874 грн 28 коп., а всього 53 181 грн 92 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 296 грн 47 коп. В решті вимог відмовлено. 
Суд першої інстанції не погодився із заявленим до стягнення розміром заборгованості, оскільки за наявними у справі документами, не вдалось встановити розмір відсотків, обумовлений сторонами кредитних відносин під час укладання кредитних договорів №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021 та №002/14248231-SР від 08.02.2022.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
23.06.2026 представник АТ «Таскомбанк» звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просила Сумський апеляційний суд частково скасувати рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2026 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги про стягнення відсотків за кредитним договором №002/14248231-SР від 08.02.2022 у розмірі 41 436 грн. 15 коп. та за кредитним договором №002/131011462-СК_SB від 10.12.2021 у розмірі 14 595 грн. 03 коп., стягнути з відповідача судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що, підписавши Заяву-договір №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021 відповідач ознайомився з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами. Вказала, що позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua ) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник погодився, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Так, відповідно до п. 4 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Крім того, зазначила, що підписавши Заяву-договір №002/14248231-SР від 08.02.2022 позичальник підтвердив факт ознайомлення, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». 
Так, відповідно до Публічної пропозиції її акцептування здійснюється шляхом підписання клієнтом відповідної Анкети-заяви до Публічної пропозиції. Клієнт такими діями здійснює повне беззаперечне приєднання до цієї Публічної пропозиції, тобто повністю приймає положення для застосування у своїх правовідносинах з банком в межах проекту «Sportbank». Указана Публічна пропозиція на укладення договору затверджена рішенням Правління банку від 24.11.2020 і не може бути змінена будь-ким та будь-коли.
Вважає, що наданих позивачем документів, які підтверджують нормативне обґрунтування встановлених правил користування банківськими продуктами і тарифів, а також ознайомлення, згоду та розуміння відповідачем підписаних ним документів та їх положень у повному обсязі. Відповідач сплачував кредит і відсотки, отже погоджувався з умовами договору. При цьому вважала, що дані обставини є достатніми для обґрунтування позовних вимог.
В своїх доводах, апелянт посилається на те, що до спірних правовідносин застосовується норми статті 1048 ЦК України, яка передбачає, що якщо договором не установлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тому надана відповідачу позика не може бути безпроцентною.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2026 справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суді від 06.07.2026 року апеляційна скарга представника АТ «Таскомбанк» була залишена без руху. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 10.07.2026 відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 10.07.2026 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Позиція апеляційного суду 
У судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду сторони не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст.ст.371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності сторін, які не з`явилась 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає в повній мірі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини справи
10.12.2021 ОСОБА_2 заповнено Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, в якій останній просив про оформлення на його ім`я платіжної картки Master Card World та встановлення кредитного ліміту на споживчі цілі на суму 22 000,00 грн., зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в Мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку. Просив відкрити йому поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, для здійснення розрахунків без фактичного носія (віртуальну картку) у гривні, доларах США, та євро. Також просив банк відкрити йому вкладний рахунок на вимогу «zanachka» на умовах Договору, що розміщений на сайті АТ «Таскомбанк» і беззастережно приєднується до умов Договору. Поточний рахунок операції, за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів №UA683395002620001125065000001 (а.с.13-17).
В п.14 заяви вказано про те, що ОСОБА_2 повідомлено про орієнтовну річну ставку за кредитом - 43,96% (визначається відповідно до законодавства та складає кількість процентів та зазначається як у паспорті споживчого кредиту).
До позову долучена загальна інформація щодо картки Master Card World Contacrless та інформація про істотні характеристики послуги з надання споживчого кредиту за продуктом кредитна картка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тоді як відповідач просив про відкриття картки Master Card World.
До позову долучено витяг з Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який містить витяг з порядку оформлення та обслуговування продукту «Картка izibank».
З довідки АТ «Таскомбанк» вбачається, що ОСОБА_2 з 10.12.2021 є власником поточного рахунку у валюті - гривня № НОМЕР_1 , який відкритий відповідно до Заяви-Анкети на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування за номером Кредитного договору №002/131011462-СК_SB від 10.12.2021, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк».
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021, банк нараховував ОСОБА_2 відсотки до 09.04.2024. З розрахунку вбачається, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось за ставкою 37,000. В розрахунку, проведеному позивачем зазначено, що борг станом на 02.09.2025 становить 37 902,67 грн. і складається з тіла кредиту у розмірі 23 307,64 грн. та відсотків в розмірі 14595,03 грн.
До позову долучена виписка по особовому рахунку кредитного договору №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021.
26.09.2025 відповідачу направлялась вимога про добровільне погашення заборгованості, підтвердження отримання відповідачем відсутні.
08.02.2022 ОСОБА_2 заповнено Заяву №1214457 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». ОСОБА_2 з 07 лютого 2022 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_3 , який відкритий відповідно до Заяви № 1214457 з номером Кредитного договору №002/14248231-SP. 
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/14248231-SР від 08.02.2022, банк нараховував позичальнику відсотки за ставкою 0,2200 та 0,1600. В розрахунку, проведеному позивачем зазначено, що борг станом на 02.09.2025 становить 71 310,43 грн і складається з тіла кредиту у розмірі 29 874,28 грн та відсотків в розмірі 41 436,15 грн.
До позову долучена виписка по особовому рахунку кредитного договору №002/14248231-SР від 08.02.2022, тарифи та умови обслуговування картки sportbank та роздрукований витяг з публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки в межах проекту sportbank.
З довідки АТ «Таскомбанк» вбачається, що ОСОБА_2 з 07.02.2022 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_3 , який відкритий до Заяви-Анкети №1214457 з номером кредитного договору №002/14248231-SР від 08.02.2022, № картки НОМЕР_4 , відкритого в АТ «Таскомбанк».
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Судове рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення тіла кредиту в апеляційному порядку не оскаржується та відповідно в цій частині апеляційним судом не переглядається.
В контексті доводів апеляційної скарги щодо вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами апеляційний суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Таскомбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056^1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, зроблено висновок, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 зроблено висновок, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
За змістом частини 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).
Щодо договору від 08.02.2022
08.02.2022 ОСОБА_2 заповнено Заяву №1214457 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», на підставі даної заяви відповідачу відкрито рахунок у гривні № НОМЕР_3 , який відкритий до Заяви № 1214457 з номером Кредитного договору №002/14248231-SP.
У вказаній Заяві-анкеті від 08.02.2022, підписаній відповідачем, процентна ставка не зазначена, тобто не містить всіх істотних умов, а саме сплати відсотків за користування наданими кредитними коштами, їх розмір та порядок нарахування.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, відсотки за користування кредитом, у розмірі 41436 грн 15 коп.
Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 08.02.2022, позивач посилався на Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank»» та на Наповнення, Тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучену до матеріалів справи Публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також Наповнення, Тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 08.02.2022 Заяву-анкету про приєднання до Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Отже матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з умовами кредитування та погодження з ним розміру відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з якого позивачем нарахована спірна заборгованість з відсотків.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд резюмує, що оскільки Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також Наповнення, Тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank, які долучені позивачем до позову на підтвердження своїх вимог, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.02.2022 шляхом підписання Заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131ц).
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, і щодо розміру відсотків за користування кредитом, оскільки вказане спростовується дослідженими судом апеляційної інстанції доказами, що наявні в матеріалах справи.
Щодо кредитного договору від 10.12.2021
Щодо кредитного договору №002/13101462-СК_SB від 10.12.2021 судом першої інстанції установлено, що 10.12.2021 ОСОБА_2 заповнено Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, в якій просив про оформлення на його ім`я платіжної картки Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 23 400,00 грн., зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в Мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку. Поточний рахунок операції, за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів №UA683395002620001125065000001.
В п.14 заяви вказано про те, що боржника повідомлено про орієнтовну річну ставку за кредитом - 43,96% (визначається відповідно до законодавства та складає кількість процентів та зазначається як у паспорті споживчого кредиту). Проте реальна річна процентна ставка в Заяві-договорі не визначена.
У позовній заяві та розрахунку заборгованості представник позивача вказує, що умовами укладеного договору була визначена процентна ставка - 37%.
З розрахунку заборгованості вбачається, що борг станом на 02.09.2025 становить 37 902, 67 грн та складається з 23 307,64 грн тіла кредиту та 14 595,03 грн відсотків.
Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий суд виходив з того, що з наданих суду документів не вбачається, що між банком і відповідачем було погоджено розмір та порядок нарахування відсотків, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення відсотків та стягнув тіло кредиту за договором від 10.12.2021 без відсотків.
Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають матеріалами справи та вимогам закону.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підписував умови публічної пропозиції, а в заяві-договорі, підписаному останнім, відсутня відсоткова ставка а зазначена лише орієнтована річна ставка.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що 10.12.2021 ОСОБА_2 підписав заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, в якій погоджено відсоткову ставку – 43,96% річних.
Зазначена в розрахунку заборгованості процентна ставка - 37%, не погіршує становище відповідача, оскільки є меншою ніж зазначена в договорі орієнтовна ставка .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки 10.02.2021 відповідач підписав заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, в якій погодив відсоткову ставку (орієнтовану річну), а тому місцевий суд дійшов помилкового висновку, що сторони не обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з наданим позивачем розрахунком.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача, що, на підставі ст. 599 та ч. 1 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості. При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти.
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 з приводу застосування приписів статті 1048 ЦК України в разі неправомірного, незаконного користування боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вказав на таке.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання за ч. 1 ст. 1050 ЦК України, застосуванню в таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що в розділі І заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 10.12.2021 передбачено, що строк користування кредитом становить 12 місяців. У пункті 4 передбачено, що строк дії кредитного ліміту може бути продовжено. У випадку зміни кредитного ліміту та/або строку його дії, банк повідомляє позичальника про встановлення нового розміру кредитного ліміту та/або строку його дії шляхом надсилання повідомлення в мобільний додаток та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на зареєстрований (фінансовий) номер телефону позичальника та/або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов ДКБО.
Оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що вказаний кредитний договір було продовжено, тому колегія суддів дійшла висновку, що відсотки за користування кредитом необхідно стягнути за період з 10.12.2021 по 09.12.2022 включно. 
Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Таскомбанк», станом на 01.09.2025 ОСОБА_2 нараховано заборгованість за тілом кредиту в сумі – 28582,64 грн та за відсотками в сумі – 19257,67 грн. При цьому, останнім сплачено за тілом кредиту – 5275,00 грн, за відсотками – 4662,64 грн. Отже остаточно позивач розрахував заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 10.12.2021 в розмірі 23307,64 грн – за тілом кредиту та 14595,03 грн.
Разом з тим, враховуючи, що умовами договору передбачено строк кредитування – 12 місяців, доказів пролонгації не надано, колегія суддів дійшла висновку, що на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості по відсотками за період з 10.12.2021 по 09.12.2022, яка становить 8277,61 грн.
З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитними договорами № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021 у розмірі 23 307,64 грн (тіло кредиту) та 8277,61 грн (відсотків за період з 10.12.2021 по 31.12.2021).
За таких обставин рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2026 в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованість по відсоткам за кредитним договором № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021 - необхідно скасувати та ухвалити нове в цій частині.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам (56%) необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3727,00 грн судового збору (1491,00 грн – сплачений при зверненні до суду першої інстанції, 2236,00 грн – сплачений при зверненні до апеляційного суду).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючисьст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.
Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2026 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за кредитним договором № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021- скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» про стягнення заборгованості відсотків за кредитним договором № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 002/13101462-CK_SB від 10.12.2021. по відсоткам в сумі 8277,61 грн.
В іншій частині рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2026 - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати у сумі – 3727,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 10.09.2026.

Головуючий - | О.М. Черних

Судді: В.І. Криворотенко 

А.М. Худик