Справа № 133/4343/25 
Провадження № 33/801/783/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 червня 2026 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

17 червня 2026 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із постановою суду Департамент патрульної поліції, подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті. У разі якщо апеляційний суд дійде висновку про неможливість ухвалення нової постанови апелянт просить направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
На підтвердження права на апеляційне оскарження надається копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого Департамент патрульної поліції є власником автомобіля «Peuge 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд підмінив зміст висновку експерта від 27.05.2026 № КСЕ-19/102-26/3652 власним тлумаченням, чого процесуальний закон не допускає. 
Вважає, що експерт не зробив висновку про те, що ОСОБА_1 не порушувала вимоги пунктів 2.3.б та 10.1 Правил дорожнього руху України. Експертом також не встановлено, що дії ОСОБА_1 повністю відповідали вимогам Правил дорожнього руху України. Більше того, експерт не робив висновку про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Суд безпідставно зазначив у постанові, що порушення Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля Citroen C4, які перебували б у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, експертизою не встановлено.
Вважає, що суд ототожнив встановлення експертизою порушення Правил дорожнього руху з боку водія службового автомобіля Peugeot 301 із повною відсутністю порушень Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд фактично обмежився лише констатацією окремих висновків експертного дослідження, не здійснивши повної оцінки всіх доказів, які містяться у матеріалах справи.
Встановлення експертизою порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України водієм Peugeot 301 саме по собі не свідчить про відсутність порушень вимог пунктів 2.3.б та 10.1 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 .
Крім того, суд не надав жодної оцінки тому факту, що саме автомобіль ОСОБА_1 здійснював виїзд та зміну напрямку руху, а отже саме на водія цього транспортного засобу покладався підвищений обов`язок переконатися у безпечності виконання маневру. Суд також не дослідив питання дотримання ОСОБА_1 вимог пункту 2.3.б Правил дорожнього руху України щодо обов`язку бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну.
Також до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що Департамент патрульної поліції не був своєчасно повідомлений про ухвалення оскаржуваної постанови, її копію отримав 30.06.2026, після чого без зволікань 09.07.2026 подано апеляційну скаргу. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений із поважних причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, з яких вбачається, що представник Департаменту патрульної поліції під час прийняття оскаржуваної постанови присутній не був, копію оскаржуваної постанови отримав лише 30.06.2026, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.06.2026 необхідно задовольнити.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з огляду на таке.
Закриваючи провадження у справі за ст. 124 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експертизи, який є спеціальним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, спростовує наявність у діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з подією ДТП.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів, матеріали справи не містять. 
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею є матеріальним, обов`язковою ознакою якого є шкідливі наслідки, в результаті яких заподіюється матеріальна шкода.
Згідно із п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 12.11.2025 о 12:28 в селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області по дорозі АД М-21 (242 км 900 м), керуючи автомобілем «Citroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, а тому здійснила зіткнення з транспортним засобом «Peuge 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в крайній правій смузі, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.2.3.б.ПДР – порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу, п.10.1. ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 510913 від 12.11.2025, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с.2).
Схемою з місця ДТП, яка є додатком до протоколу, у якій зафіксоване місце ДТП із зазначенням його прив`язки (крайня права смуга автомобільної дороги М-21 (242 км + 900 м) с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області), графічно зображено та детально описано післяаварійне розташування транспортних засобів відносно один одного, конкретизовані погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність розмітки, а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 3).
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими нею одразу після ДТП, у яких вона вказала, що 12.11.2025 близько 12 год. 30 хв. на автомобілі «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_2 перебувала в с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області, а саме на автомобільній стоянці «VVauto». Перед виїздом з автостоянки на дорогу М-21 увімкнула правий покажчик повороту та зупинилася, щоб подивитися ліворуч. Подивившись ліворуч, транспортних засобів не побачила в згаданій смузі для руху. Переконавшись у безпечності маневру, почала виїзд на дорогу М-21. Здійснюючи маневр повороту авто праворуч, вона лівою частиною автомобіля перебувала у лівій смузі. Надалі в дзеркалі заднього виду помітила як на увімкненім світловім сигналі синього кольору рухається поліцейський автомобіль, тому прийняла праве положення на проїздній частині. Після цього через декілька секунд відчула удар ззаду. Сирени працівниками поліції увімкнено не було (а.с.4).
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 (водій автомобіля «Peuge 301»), наданих ним одразу після ДТП, відповідно до яких він 12.11.2025 в 12 год. 20 хв. в с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області під час виконання невідкладного службового завдання, а саме повідомлення про допомогу наряду поліції “Юнкер -305” рухався на спеціалізованому службовому автомобілі «Peuge 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів і спеціалізованим звуковим сигналом сиреною. Рухаючись від дорожньої станцїї поліції в напрямку с. Махнівка, постійно пересуваючись у крайній правій смузі руху, не змінюючи напрямок руху, неочікувано з прилеглої території парковки для продажу автомобілів, різко розпочав рух та виїзд на основну дорогу М-21 автомобіль «Citroen C4» реєстраційний номер НОМЕР_2 . При цьому вказаний автомобіль здійснив виїзд одразу в крайню ліву смугу по автомобільній дорозі М-21. При наближенні службового автомобіля, водій автомобіля «Citroen C4», різко без увімкнення світлового покажчика повороту праворуч, змінила напрямок руху в крайню праву смугу та здійснила зіткнення із службовим автомобілем, у ході чого службовий автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.6).
Письмовими поясненнями ОСОБА_3 (пасажир авто «Peuge 301»), наданих нею одразу після ДТП, які підтерджують пояснення ОСОБА_2 (а.с.5).
Відеофайлом «WhatsApp Video 2025-11-13 at 10.08.59, який вчинено на відеореєстратор, установлений у транспортному засобі «Peuge 301» та на якому зафіксовано ДТП. 
Як видно з вказаного відеозапису з відеореєстратора службовий автомобіль поліції рухався у крайній правій смузі з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом. Натомість водій автомобіля «Citroen C4», виїжджаючи з прилеглої території (автостоянки), здійснила виїзд одразу в крайню ліву смугу автомобільної дороги М-21. Після цього, раптово, без увімкнення світлового покажчика повороту, змінила напрямок руху з крайньої лівої смуги праворуч, перетнувши траєкторію руху спецтранспорту, що й призвело до зіткнення зі службовим автомобілем (а.с. 8).
Отже, сукупність наявних у матеріалах справи доказів, які взагалі не оцінені та не враховані судом першої інстанції, беззаперечно підтверджує порушення  ОСОБА_1 ПДР України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із отриманими механічними пошкодженнями вищезазначених транспортних засобів.
За таких обставин, апеляційний суд, із врахуванням наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковим, оскільки вказані вище докази у повній мірі підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відтак, доводи апеляційної скарги про наявність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшли своє підтвердження.
Разом із тим, зазначене було залишено поза належною увагу суду першої інстанції, який у постанові лише надав оцінку висновку експерта від 27.05.2026 №KCE-19/102-26/3652 за результатами комплексної інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи, проведеної у адміністративній справі №133/4343/25.
Із вказаного вище висновку експерта слідує, що:
1. Оперативний автомобіль Peugeot 301 (номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні) відповідно до наданого на дослідження відеозапису «WhatsApp Video 2025-11-13 at 10.08.59» перед зіткненням з автомобілем Citroen C4 (номерний знак НОМЕР_2 ) рухався зі швидкістю близько 124,2...132,8 км/год.
2. Визначити, яку відстань подолав оперативний автомобіль Peugeot 301 (номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні) з моменту виникнення небезпеки для руху раптового виїзду автомобіля Citroen з прилеглої території на дорогу М-21 до моменту зіткнення (за даними відеозапису «WhatsApp Video 2025-11-13 at 10.08.59») неможливо по причинах вказаних в дослідницькій частині.
3. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій оперативного автомобіля Peugeot 301 (номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні) ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Citroen C4 (номерний знак НОМЕР_2 ), виконавши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.
4. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій оперативного автомобіля Peugeot 301 (номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні) ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 3.1, 12.3 Правил дорожнього руху.
Дії водія оперативного автомобіля Peugeot 301 (номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні) ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Разом із тим, із аналізу висновку слідує, що експерт надавав оцінку та перевіряв виключно дії водія автомобіля «Peugeot 301» ОСОБА_2 . 
Водночас за змістом ПДР України невідповідність дій одного учасника ДТП вимогам цих правил саме по собі не призводить до висновку, що дії іншого учасника цього ж ДТП відповідають вимогам цих же правил.
При цьому дії водія ОСОБА_2 , зокрема розрахунки експерта щодо швидкості руху керованого ним автомобіля «Peugeot 301», не можуть нівелювати той факт, що водій «Citroen C4» ОСОБА_1 своїми діями створила небезпеку та перешкоду для руху, що і є безпосередньою причиною ДТП.
Відповідно до п. 3.1. ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
Із вказаного пункту слідує, що водій оперативного транспортного засобу, виконуючи невідкладне службове, не може відступати лише від сигналів регулювальника та забезпечення безпеки дорожнього руху.
Однак, вказане не зобов`язує водія оперативного транспортного засобу передбачати грубі порушення з боку інших водіїв, у даному разі різкий маневр автомобіля «Citroen C4» під керуванням ОСОБА_1 з лівої смуги руху в праву смугу.
Таким чином, апеляційний суд не бере до уваги висновок експерта від 27.05.2026 №KCE-19/102-26/3652, оскільки для надання правової оцінки діям водія ОСОБА_1 застосування спеціальних знань не потрібно, правова оцінка таких дій регламентується нормами матеріального права, є правова визначеність оцінки даної ситуації цими нормами.
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Разом з тим, строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП.
За змістом частини 2 даної статті, якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчився. 
Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 38, 247, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 червня 2026 року задовольнити, поновити Департаменту патрульної поліції строк на оскарження вказаної постанови.
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 червня 2026 року скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 
до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. В. Ковальчук