Справа № 758/20000/25 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., розглянувши заяву представника відповідача Оліградського М.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/20000/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 758/20000/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зменшення розміру аліментів.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2026 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зменшення розміру аліментів залишено без задоволення.
20.07.2026 до суду надійшла заява представника відповідача Оліградського М.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/20000/25, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , витрат за надану правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 270.7.2026 року розгляд заяви визначено головуючому судді Левицькій Я.К.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки вирішенню підлягає питання про судові витрати, то його розгляд здійснюється без повідомлення учасників справи.
Суд враховує те, що у відзиві на позов відповідачем було заявлено вимоги щодо стягнення з позивача витрат за надану правничу допомогу в суді першої інстанції, на підтвердження чого були подані докази, саме: копія договору про надання професійної правничої допомоги № 2024/01 від 02.01.2024 р.; копія акту приймання-передачі від 05.03.2026; копія квитанції до прибуткового касового ордера.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).
Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що 02.01.2024 між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатом Оліградським М.В. було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги № 2024/01 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору адвокат зобов`язується надавати клієнту необхідну професійну правничу допомогу під час цивільного, господарського, адміністративного та кримінального провадження.
Відповідно до п. п. 1.2, 1.2.1 для виконання даного договору клієнт надає адвокату наступні повноваження, зокрема, представляти інтереси клієнта в усіх підприємствах, установах, організаціях, поліції. прокуратурі, державній виконавчій службі, судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), судах апеляційної та касаційної інстанцій (загальних, господарських, адміністративних), Верховному Суді, органах Державної виконавчої служби з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження та захиснику Клієнта незалежно від його процесуального статусу.
Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 05.03.2026 до договору про надання правничої допомоги № 2024/01 від 02.01.2024 адвокат надав, а клієнт отримав у суді першої інстанції професійну допомогу по здійсненню захисту, представництва, інших видів правової допомоги у Подільському районному суді м. Києва у цивільній справі № 758/20000/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зменшення розміру аліментів, а саме збір документів, аналіз та вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, підготовка та подання відзиву на позовну заяву; підготовка та подання процесуальних заяв, участь в судових засіданнях. Вартість наданих послуг складає - 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
На підтвердження сплати суми вказаних грошових коштів у розмірі 20 000 грн надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 2024/01 від 05.03.2026.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді та про необхідність стягнення з ОСОБА_1 вартості витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.
Керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача Оліградського М.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/20000/25 - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 758/20000/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зменшення розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне ім`я учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місцезнаходження: 04208, місто Київ, проспект Гонгадзе, 5Б, ЄДРПОУ 34482497.

Суддя         Я.К. Левицька