ПОСТАНОВА
Справа № 947/13944/26
Провадження № 3/947/1528/26

20.07.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №619937 від 20.03.2026, складений інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Хавалиць І.І. щодо 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_1 20.03.2026 року, близько 17:40, напроти буд.55 по вул.Люстдорфська дорога в м.Одесі, керував транспортним засобом Nissan Maxima, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України». 
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Ільїчов С.Д. до суду не з`явилися. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Адвокат Ільїчов С.Д. подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя. 
Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, та/або його представника, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без участі ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ільїчова С.Д. 
Разом з тим, адвокат Ільїчов С.Д. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Своє клопотання адвокат Ільїчов С.Д. обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 20.03.2026 у другій половині дня дійсно керував транспортним засобом Nissan Maxima, д.н.з. НОМЕР_2 . Після чого, на блокпосту, розташованому на Південно-Західному масиві перед вулицею Толбухіна в м.Одесі, автомобіль ОСОБА_1 було зупинено працівниками ТЦК та повідомлено, про, начебто, перебування особи у розшуку.
Після зупинки транспортного засобу працівники ТЦК без жодних законних підстав фізично заблокували рух транспортного засобу ОСОБА_1 і у такому заблокованому стані ОСОБА_1 перебував близько 30 хвилин. Через 30 хвилин ситуація критично загострилася, оскільки працівники ТЦК почали застосовувати до ОСОБА_1 фізичну силу, намагалися протиправно витягнути його з салону власного автомобіля та почали пошкоджувати (ламати) його майно (автомобіль). Опинившись у пастці, піддавшись панічному страху за власне життя, здоров`я та майно, та не маючи іншого виходу для самозахисту від протиправного насилля, ОСОБА_1 був вимушений розпочати рух, щоб врятуватися.
Далі, працівники ТЦК почали безперервне та тривале переслідування ОСОБА_1 , яке здійснювалося протягом майже 2-х годин. Згодом до цього переслідування підключилися екіпажі поліції з увімкненими спецсигналами. Вказане підтверджується відеозаписом №470939 проміжок часу з 17.36 - 17:39, де зафіксовано Факт переслідування особи. Факт блокування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 посеред проїжджої частини, як працівниками поліції так і працівниками TЦK, та погрози працівника ТЦК та СП (мовою оригіналу) «Виходи лучше по-хорошему»!
На вимогу працівників поліції та після того як особи ТЦК та СП поїхали з місця події, ОСОБА_1 здійснив паркування автомобіля на узбіччі по вул.Люстдорфська, 55.
Перебуваючи в стані найсильнішого стресу через описані вище події, ОСОБА_1 заблокував двері автомобіля та взагалі не відчиняв вікна і не виходив з автомобіля, з метою захисту власної безпеки.
З моменту зупинки транспортного засобу на вул.Люстдорфська дорога, буд.55 і до моменту складання протоколу, ОСОБА_1 безперервно перебував в середині салону власного автомобіля із повністю зачиненими вікнами та заблокованими дверима, спілкуючись з працівниками поліції виключно через зачинене вікно, захищаючи власну безпеку.
За таких обставин сторона захисту ставить під сумнів встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 перелічених у протоколі ознак наркотичного сп`яніння. 
На відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та пропонує проїхати до медичного закладу. 
ОСОБА_1 категорично заперечує факт вживання, як алкогольних, так і наркотичних засобів. 
Категорична відмова ОСОБА_1 від пропозиції поліцейських проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була зумовлена виключно об`єктивними побоюваннями за власну безпеку, свободу та життя. За обставин описаних вище, ОСОБА_1 вважав, що пропозиція проїхати з працівниками поліції до медзакладу була прихованим способом його примусового доставлення до ТЦК та СП. 
У зв`язку з чим, адвокат вважає, що відмова від проходження огляду в медичному закладі у такий спосіб була не проявом протиправної поведінки, а вимушеним кроком зі сторони ОСОБА_1 .
Тому, сторона захисту ставить під сумнів наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння та, як наслідок, обґрунтованості вимог поліцейського для проведення відповідного огляду, що відповідно до ст.62 Конституції України повинно тлумачитись на користь ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, CD-диск в відеозаписом, якими поліцейський обґрунтовує складений протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові заперечення адвоката Ільїчова С.Д., дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак наркотичного сп`яніння.
В свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану відповідного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 20.03.2026 о 17.40 год.; оптичним диском із відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано, у т.ч. факт керування транспортним засобом, підстава зупинки транспортного, повідомлення водієві ознак наркотичного сп`яніння, роз`яснення водієві прав і наслідків відмови та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України протягом року не притягувався та отримував посвідчення водія.
Так, з відеозапису на оптичному диску вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції після переслідування за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд щонайменше 3 перехрестів на червоний сигнал світлофору. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які у того виявляються. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, після чого запропонував ОСОБА_1 пройди огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичну закладі. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, але відмовився отримувати його копію. 
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксований на відеозапису, який досліджений в судовому засіданні. 
Правомірність зупинки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху, також підтверджено відеозаписом. 
Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський виявляє у нього ознаки наркотичного сп`яніння, про які відразу повідомляє останньому. На пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження дослідження. 
Відмова ОСОБА_1 від проходження відповідного обстеження також зафіксована на відео. 
Більш того, ОСОБА_1 та його представник – адвокат Ільїчов С.Д. підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та інших матеріалах справи, але таку поведінку ОСОБА_1 обґрунтовує побоюванням за життя, з тих чи інших причин.
Разом з тим, власна оцінка ОСОБА_1 фактичних обставин не може слугувати виправданням порушення водієм правил дорожнього руху, які зафіксовані на відеозапису та підтверджуються матеріалами справи. 
Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тому, наявний в матеріалах справи CD-диск з відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, є належним та допустимим доказом. 
Всі інші доводи адвоката Ільїчова С.Д. є надуманими, спростовуються відеозаписом обставин подій, та свідчать про намагання у такий спосіб уникнути водієві відповідальності за порушення правил дорожнього руху. 
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, - 

ПОСТАНОВИВ:
Визнати водія  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA848999980313080149000015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Роз`яснити ОСОБА_1 , положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя       Борщов І. О.