10.07.2026      Справа № 469/97/26
2/469/530/26  Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  
в с т а н о в и в :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" через систему "Електронний суд" 03 лютого 2026 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 69192,00 грн. за кредитним договором №517094-КС-002 від 02 січня 2025 року, укладеним між позивачем та відповідачем шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаним у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", посилаючись на те, що свої зобов`язання за кредитним договором фінансова установа виконала належним чином, а відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 07 січня 2026 року утворилась заборгованість в сумі 69192,00 грн., з яких 24000,00 грн. - суми прострочених платежів за тілом кредиту, 28392,00 грн. - суми прострочених платежів за процентами, 12000,00 грн. - суми заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України та 4800,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією. 

09 лютого 2026 року суд відкрив провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана позивачем та його представником 11 лютого 2026 року. 
Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Направлені відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви повернуті до суду 20 лютого 2026 року з відміткою установи поштового зв"язку про відсутність адресата за вказаною адресою.
Отже, є підстави вважати, що вказані судові документи вручені відповідачу 20 лютого 2026 року.
Про розгляд справи судом відповідач також повідомлений шляхом публікації оголошення на офіційній сторінці суду сайту "Судова влада України" 20 лютого 2026 року.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Суд на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
З матеріалів справи суд встановив, що 02 січня 2025 року ТОВ "Бізнес Позика" направило відповідачу пропозицію укласти договір (оферта) №517094-КС-002 про надання кредиту (а.с.28-29), яку відповідач прийняв (а.с.39).
02 січня 2025 року ТОВ "Бізнес Позика" та відповідач уклали договір № 517094-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 24000,00 грн. строком на 24 тижні до 19 червня 2025 року зі сплатою платежу кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту. Договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-9309 (а.с.18-27).
Відповідно до п.2.1 договору кредиту ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 24000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика".
Згідно з умовами договору кредиту, стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 0,7% в день (п.2.4 договору), комісія за надання кредиту становить 4800,00 грн. та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (п.2.5 договору).
Пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Такі ж умови надання кредиту зазначені у паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем 02 січня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0689, яким відповідачу була надана інформація щодо основних умов кредиту, його суми, строку кредитування, суми комісії, загальних витрат за кредитом, орієнтованої загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки та інших умов (а.с.15-17), а також у підписаному відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9309 прийнятті (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту № 517094-КС-002 (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.39).
У підписаному 02 січня 2025 року відповідачем Прийнятті (акцепті) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 517094-КС-002 про надання кредиту від 02 січня 2025 року (Споживчий кредит. Електронна форма) відповідачем зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
На підтвердження підписання договору електронним цифровим підписом позивач надав суду візуальну форму послідовності дій відповідача та позивача щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 517094-КС-002 від 02 січня 2025 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com (а.с.49).
Перерахування відповідачу вказаних кредитних коштів підтверджується повідомленням ТОВ "ПрофітГід", згідно з яким 02 січня 2025 року на ім`я відповідача здійснено переказ грошових коштів на суму 24000,00 грн. на карту НОМЕР_1 , емітент платіжної картки отримувача PUMB, номер транзакції НОМЕР_2 (а.с.50 на зв.), та повідомленням АТ "ПУМБ", згідно з яким в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) випущена банківська платіжна картка НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні, на яку 02 січня 2025 року надійшли кошти у сумі 24000,00 грн. через сервіс іншого банку (а.с.98).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 06 січня 2026 року у боржника наявна заборгованість в сумі 69192,00 грн., з яких 24000,00 грн. - суми прострочених платежів за тілом кредиту, 28392,00 грн. - суми прострочених платежів за процентами, 4800,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією та 12000,00 грн. - суми заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України (а.с.11-13).
Станом на день розгляду справи зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідач не виконав, будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані комісію за надання кредиту відповідно до п.2.5 кредитного договору і відсотки у повному розмірі та у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.
За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України)
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем .
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору № 517094-КС-002 про надання кредиту від 02 січня 2025 року, укладеного між ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства; договір про надання кредиту укладений в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця -https://my.bizpozyka.com/.
Із наданої позивачем анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.tpozyka.com/) вбачається, що заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с.50).
З наданої позивачем візуальної форми послідовності дій відповідача вбачається, що відповідач через веб-сайт позивача https://my.tpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, з використанням номеру телефону НОМЕР_6 та електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на отримання кредиту, ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором UA-0689 паспорт споживчого кредиту, ознайомився з офертою ТОВ та прийняв її умови, підписав договір одноразовим ідентифікатором UA-9309; без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика" подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим (а.с.49). 
Для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, яке надходить у формі листа до електронної пошти.
Оскільки договір укладений на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором UA-9309, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт позикодавця такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає стабільній практиці Верховного Суду, зокрема, викладеній у постанові від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23.
Договір містить податковий номер відповідача, адресу, номер електронного платіжного засобу, номер телефону.
Доказів того, що банківська картка зазначена в договорі № 517094-КС-002 про надання кредиту від 02 січня 2025 року, не належить відповідачу та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, відповідачем на спростування отримання кредитних коштів не надано.
Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору № 517094-КС-002 про надання кредиту від 02 cічня 2025 року та отримання відповідачем коштів на загальну суму 24000,00 грн..
Судом встановлено, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені строки не повернув належні до сплати грошові суми, тим самим порушив встановлений графік обов`язкових платежів.
Відповідно до умов укладеного договору (пункту 5.1 Правил надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", які є невід`ємною частиною кредитного договору), за користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатит кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до дня закінчення строку кредитування (включно).
Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення строку дії договору про надання кредиту (включно), тобто протягом всього строку кредитування.
Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Порядок та умови надання кредиту, а також періодичність внесення платежів визначені в пункті 3 кредитного договору.
Пунктом 2 договору визначено загальний розмір кредиту 24000,00 грн., строк надання кредиту 24 тижні, процентна ставка: стандартна 0,7 %, в день, фіксована; комісія за надання кредиту 4800,00 грн., дата повернення кредиту до 19 червня 2025 року.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, які нараховані у межах строку дії договору, який був установлений умовами договору та закінчувався 19 червня 2025 року, у зв`язку з його невиконанням належним чином, внаслідок чого проценти за відсотковою ставкою нараховані позивачем в межах строку договору (24 тижні) з 02 січня 2025 року по 19 червня 2025 року включно. Після 19 червня 2025 року проценти не нараховувалися, сума процентів не збільшувалась і залишалась незмінною у розмірі 28392,00 грн..
Відповідачем розмір процентів не оспорюється.
Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит. Так, вказана норма передбачає, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Відповідно до умов кредитного договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 1054 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту, що не суперечить наведеним вище вимогам закону, отже, вимоги позивача про стягнення комісії є правомірними.
Заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за вказаним вище договором розрахована позивачем відповідно до умов договору та в межах визначених строків кредитування, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки кредитний договір у цій справі укладений 02 січня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то вся нарахована за таким договором неустойка (штраф, пеня) та передбачені ст. 625 ЦК України нарахування не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Тому позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №517094-КС-002 від 02 січня 2025 року в сумі 57192,00 грн., з яких 24000,00 грн. - суми прострочених платежів за тілом кредиту, 28392,00 грн. - суми прострочених платежів по процентах та 4800,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.

На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 82,66%, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2200,74 грн. (2662,40 грн. х 82,66%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :  
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, заборгованість за кредитним договором №517094-КС-002 від 02 січня 2025 року у розмірі 57192,00 грн. та судовий збір в сумі 2200,74 грн., усього стягнути 59392 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто дві) гривні 74 копійки.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя