Справа № 177/853/26
Провадження № 2-а/177/23/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
08 вересня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лященко В.В.
за участю секретаря судових засідань Дятел К.Ю.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Кривенко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу №177/853/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кривенко І.М., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, 
встановив:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.06.2025 ним було пройдено військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025-0620-1359-4722-0 від 20.06.2025, на підставі статті 236, 61 в графі II розладу хвороб, придатний до служби у військових частин забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. За викликами до ІНФОРМАЦІЯ_3 з`являється вчасно, дані оновлено, ВЛК пройдено, а тому в розшуку не перебував.
27.12.2025 позивач здійснював рейс міжміських пасажирських перевезень Київ-Кривий Ріг, з пасажирами в салоні приблизно о 09:30 був зупинений працівниками поліції та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , для перевірки документів. Надавши свій військово-обліковий документ, довідку ВЛК та пред`явивши застосунок «Резер +» для перевірки, було встановлено, що порушень правил військового обліку у позивача не має. Проте, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 заборонили йому продовжити рух на місто Кривий Ріг, повідомивши, що останнього затримано. Після чого, працівниками ТЦК та СП, о 09:45 ОСОБА_1 було виписано повістку №668 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 - 27.12.2025 о 10:00 (тобто повістку позивач отримав за 15 хвилин до того, як йому слід було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за адресою: АДРЕСА_1 , каб. №2, для уточнення облікових даних та проходження ВЛК. Повістку було вручено позивачу, однак з блокпосту його не відпускали, бо чекали поки приїде авто з ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим позивач з пасажирами поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_5 та у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув вже після 10:00. Пасажири залишились біля РТЦК та СП, а позивач пішов з документами в ІНФОРМАЦІЯ_5 , після перевірки документів йому повідомили, що він запізнився по повістці на 40 хвилин, а тому вчинив порушення. Після чого, у цей же день приблизно о 11:00 27.12.2025 офіцером мобілізаційного відділення ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №1187 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що: «27.12.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , в порушення вимог частин 1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року із змінами та доповненнями, пунктів 1, 2 правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, будучи належним чином оповіщенім повісткою (вручення повістки) №668 від 27.12.2025 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10.00 годині 27.12.2025 року для уточнення облікових даних, до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період».
ОСОБА_1 , повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 02 січня 2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Після складання протоколу №1187, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 у цей же день 27.12.2025 о 12:30 вручили ОСОБА_1 повістку №1114 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 27.12.2025 о 12:45 (тобто тоді, коли він фактично був на території ТЦК та СП та нікуди не виходив), для призову на військову службу під час мобілізації.
У подальшому, в цей же день 27.12.2025 в проміжок часу з 15:00 до 16:00 співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 повезли ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , який розташований в АДРЕСА_2 . По прибуттю до вказаного центру підготовки, після ознайомлення з наявними у нього вадами здоров`я, було відмовлено в зарахуванні позивача до вказаного центру. Після чого, у супроводі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 останнього привезли до приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки де перебував до 29.12.2025.
28.12.2025 у військо-обліковому документі ОСОБА_1 на у пункті 9 було зроблено запис про мобілізацію: «28.12.2025 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 призваний у збройні Сили України (СЗРУ).
29.12.2025 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 був доставлений до Черкаської національної гвардій, однак, з причин не задовільного стану здоров`я викладеного у довідці ВЛК, його знову повернули до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , де останній перебував там до 30.12.2025, коли ОСОБА_1 був доставлений співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 до ІНФОРМАЦІЯ_8 забезпечення, однак з аналогічних попередніх причин через стан здоров`я, він був втретє повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після чого, 31.12.2025 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу була вручена повістка №2/784 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 02.01.2026 року о 09:00 годині для уточнення облікових даних, тобто у день розгляду протоколу 
Отже, з 27.12.2025 о 09:00 по 31.12.2025 ОСОБА_1 фактично був затриманий та весь час знаходився у супроводі працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за неявку по повістці о 10:00 27.12.2025, є незаконним та явним порушенням його прав, що є не допустимим та потребує захисту у судовому порядку.
Оскільки дата явки по повістці №2/784 від 31.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 та дата розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №1187 співпадали, позивач прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_5 просив перевірити інформацію щодо результатів розгляду протоколу №1187. Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомили, що будь яка інформація відсутня. У березні 2026 року позивач дізнався, що на його рахунки накладено арешт та про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №80222126) з примусового виконання постанови №1187 від 05.01.2026 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з чим просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №1187 від 05.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Ухвалою суду від 10.08.2026 було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 
26.08.2026 від представника відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначено, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення облікових даних за адресою: АДРЕСА_1 , 27.12.2025 о 10:00 год., що підтверджується його особистим підписом у розписці про отримання повістки №668. Разом з тим, позивач у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився, чим порушим вимоги чинного законодавства, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Оскільки позивач отримав другий примірник протоколу наручно 27.12.2025, можна стверджувати, що йому було відомо про розгляд справи і він свідомо не скористався правом на доведення своєї невинуватості. Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач був сповіщений належним чином, клопотань про відкладення не подавав, тому розгляд справи за його відсутності був правомірним. Отже, постанова №1187 від 05.01.2026 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою, а доводи позивача не спростовують встановлених обставин та не є підставою для її скасування.
31.08.2026 надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує на те, що  у відзиві на позовну заяву відповідач не надав юридичного пояснення тому, що неявка позивача ОСОБА_1 спростовується відміткою - штампом ІНФОРМАЦІЯ_5 , у паперовому військовообліковому документі серії НОМЕР_1 . Оскільки на сторінці - VІ. «Відмітки про військовий облік» наявна відмітна – ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 » та у графі дата зазначено «27.12.2025» й засвідчено підписом відповідальної особи. Отже, матеріалами справи достовірно підтверджується факт прибуття позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 - 27 грудня 2025 року. Зазначена відмітка у паперовому військово-обліковому документі, є належним та допустимим доказом факту особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 у вказану дату, оскільки вчинення відповідної облікової дії без його фактичної присутності, є об`єктивно неможливим з урахуванням відмітки у паперовому документі, який перебуває у володінні позивача ОСОБА_1 . Таким чином, обставина, що 27 грудня 2025 року позивача ОСОБА_1 було взято на військовий облік, безпосередньо спростовує факт його неявки за викликом у цей день та свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим притягнення його до адміністративної відповідальності за нібито неявку за повісткою 27 грудня 2025 року, є безпідставним та незаконним.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. 
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_5  в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення повідомлявся належним чином, згідно наданого відзиву заперечував проти задоволення позову.
Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 за № 1187 від 05.01.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. 
Відповідно до зазначеної постанови встановлено, що  ОСОБА_1 , будучи сповіщеним повісткою (вручення повістки) №668 від 27.12.2025 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 о 10:00 год. 27.12.2025 для уточнення облікових даних, до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Постановою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000, 00 грн (а.с.60).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025-0620-1359-4722-0 від 20.06.2025, ОСОБА_1 на підставі статті 236, 61 в графі II розладу хвороб, придатний до служби у військових частин забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 55). 
З копії повістки №668 вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 - 27.12.2025 о 10:00 за адресою: АДРЕСА_1 , каб. №2, для уточнення облікових даних та проходження ВЛК, повістка видана 27.12.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.56).
З протоколу №1187 від 27.12.2025 вбачається, що: «27.12.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , в порушення вимог частин 1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року із змінами та доповненнями, пунктів 1, 2 правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, будучи належним чином оповіщенім повісткою (вручення повістки) №668 від 27.12.2025 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10.00 годині 27.12.2025 року для уточнення облікових даних, до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не прибув, чіт вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період». ОСОБА_1 , повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 02 січня 2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 59).
Повісткою від 27.12.2025 №1114 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 27.12.2025 о 12:45 для призову на військову службу під час мобілізації (а.с 57).
З військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі дата зазначено «27.12.2025» й засвідчено підписом відповідальної особи (а.с. 53-54).
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Положеннями частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Статтею 7 КУпАП закріплений принцип забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Частинами 1 - 4 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом; додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами частини 3 статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
На виконання ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Частиною 5 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 складена 27.12.2025 о 09:45, коли йому, ОСОБА_1 необхідно було з`явитись о 10:00 27.12.2025, час отримання повістки - 09.45 година 27.12.2025. Після її отримання позивачу потрібно було одразу з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тоді коли він фактично був затриманий поліцейськими та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 та у їх супроводі й прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у визначений день.
Факт добровільної явки 27.12.2025 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджена складанням протоколу про адміністративне правопорушення № 1187 у цей же день. Зазначене не дозволяє констатувати спрямованість умислу на невиконання відповідного обов`язку.
Крім того, факт явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 27.12.2025 підтверджується штампом у паперовому військовообліковому документі серії НОМЕР_1 , де на сторінці - VІ. «Відмітки про військовий облік» наявна відмітка – ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 » та у графі дата зазначено «27.12.2025» й засвідчено підписом відповідальної особи.
З огляду на викладене у діях ОСОБА_1 відсутні обов`язкові елементі складу адміністративного правопорушення, поставленого за провину:
- об`єктивної сторони неприбуття без поважних причин до територіального центр комплектування та соціальної підтримки за викликом, який був би здійснений на підставах та у порядку, встановлених законом;
- суб`єктивної сторони вини у формі умислу або необережності.
Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в особі керівників, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 210-1 КУпАП.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 1187 від 27.12.2025 ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на 02.01.2026 о 15:00.
Натомість, оскаржувана постанова була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 05.01.2026, при цьому, про відкладення розгляду справи 02.01.2026 позивач не клопотав та відповідачем не був повідомлений про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.
Дослідивши обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не була доведена.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанову № 1187 від 05.01.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення № 1187 від 05 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП – закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя В.В.Лященко