Справа № 761/25141/26
Провадження № 3/761/5045/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Є.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, проживаючого у В/Ч НОМЕР_1 , за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 320 від 19 червня 2026 року, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, 18 червня 2026 року перебував на території В/Ч НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,98? алкоголю в крові), чим порушив вимоги статтей 11, 12, 16, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої за межами військової частини. Після закінчення сигналу «повітряна тривога» повернувся до розташування військової частини. При цьому зауважив, що при встановленні факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння було запрошено свідків, які на його думку є упередженими. Крім того, звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання вказаної постанови суду в частині сплати штрафу, оскільки на даний час має тяжке матеріальне становище.
Так, частиною 3 статті 172-20 КУпАП встановлена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 320 від 19 червня 2026 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 361, результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Алконт-М», який склав 1,98 ? алкоголю в крові, рапорт командира 2 батальйону охорони військової частини від 18 червня 2026 року, витяг з наказу № 142 від 19 травня 2026 року, витяг з наказу № 98 від 98 квітня 2026 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_1 , медичну характеристику, службову характеристику, копію військового квитка, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції зазначеної статті.
Крім того, статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
При цьому, відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови, суд приходить до наступного.
За змістом ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно положень ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
У той же час, суд, враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , а також розмір штрафу, який був призначений судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, а тому суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на 8 (вісім) місяців.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-20, 221, 283-285, 287-291, 301, 304, 307-308 КУпАП, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -
п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розстрочку на виплату суми штрафу у розмірі 17 000 гривень строком на 8 (вісім) місяців, з виплатою штрафу по 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання постанови законної сили.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки. Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.
У разі несплати правопорушником щомісячного платежу штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.
Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 

Суддя Євген МАРТИНОВ