Справа № 125/2577/25 
Провадження №2/148/1060/26
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
( Заочне )  
08 липня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Носулько К.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" (далі ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.02.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (надалі - первісний кредитор) та відповідачем був укладений договір №3496360 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію".
За умовами кредитного договору ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка – 1,99 % на день. 
ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу на його платіжну картку № НОМЕР_1 кредитні кошти.
Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.
26.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ПРОФІТ" було укладено договір факторингу №26102023, у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ "ФК "ПРОФІТ" право вимоги за кредитним договором.
09.09.2025 між ТОВ "ФК "ПРОФІТ" та ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" було укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "ПРОФІТ" відступило ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ" право вимоги за кредитним договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №3496360 від 28.03.2023 становить 16200 грн.
Станом на момент подання позову відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 16200 грн, з яких: 3000 грн - тіло кредиту; 13200 грн - нараховані відсотки.
У зв`язку з даними обставинами ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" змушено звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023 в розмірі 16200 грн, а також понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви він заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день і час судового засідання, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відомостей про причини своєї неявки суду не надав, у встановлений судом строк відзив не подав.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2023 відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його копія (а.с.28-30), та того ж дня між ним ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" було укладено договір №3496360 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено сторонами в електронній формі, підписання якого зі сторони відповідача було здійснено шляхом електронного підпису М713, 28.02.2023 о 12:59:14, про що свідчить копія даного договору (а.с.19-28).
За умовами даного договору сторони погодили наступні умови: 
- п.1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3000 гривень;
- п.1.3. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі;
- п.1.4. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах:
- п.1.4.1. Стандартна процента ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору;
- п.1.6. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає:
- п.1.6.1. за стандартною ставкою 24600 грн;
- п.1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 23520 грн;
- п.1.8. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби;
- п.2.1. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту у випадку не можливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки);
- п.3.1. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт";
- 4.1. Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн, про що свідчить копія повідомлення ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" від 28.02.2024 Вих.№20240228-2725 (а.с.34) про успішність перерахування коштів в сумі 3000 грн на картку № НОМЕР_1 28.02.2023 о 13:00:28.
Натомість відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконував.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором №3496360 від 28.02.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту проведеного ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (а.с.30-34), станом на 26.10.2023 становить – 16200 грн, з яких: 3000 грн - тіло кредиту; 13200 грн - проценти за користування кредитом.
26.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ПРОФІТ" було укладено договір відступлення прав вимоги №26102023, про що свідчить його копія (а.с.38-39), у відповідності до умов якого сторони погодили наступні умови:
- п.1.1. кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості);
- п.6.1. кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до Портфелю заборгованості. Загальний розмір Портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відсупаються, складає 99537321,90 грн, станом на дату підписання сторонами цього доровору;
- п.6.2.3. Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту зарахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.7.1. договору, на рахунок кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості;
- п.7.1. в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1170331,26 грн без ПДВ.
09.09.2025 між ТОВ "ФК "ПРОФІТ" та ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ" було укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, про що свідчить його копія (а.с.40-42), у відповідності до умов якого сторони погодили наступні умови:
- п.2.1. клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування (ціну договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим договором;
- п.3.1.3. право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором щодо боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами.
- п.4.1. фінансування (ціна договору) складає 1007777,66 грн.
Згідно копії платіжної інструкції кредитного переказу коштів №1 від 17.09.2025 (а.с.42) ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" перерахувало на рахунок ТОВ "ФК "ПРОФІТ" оплату суми фінансування згідно договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 в розмірі 1007777,66 грн.
Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 (а.с.44) ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023 в сумі 16200 грн з яких: 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13200 грн - сума заборгованості за процентами.
У зв`язку з невиконанням відповідачем його зобов`язань за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023 представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.1, 3-4, 7 та 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також аналога власноручного підпису.
Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно з ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним 
Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідноіз ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023 належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.
Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які представник позивача посилається в обґрунтування своїх вимог, покладається на нього.
Представник позивача стверджує, що 26.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ПРОФІТ" було укладено договір факторингу №26102023, у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ "ФК "ПРОФІТ" право вимоги за кредитним договором.
Між тим судом встановлено, що 26.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ПРОФІТ" було укладено договір відступлення прав вимоги №26102023, а не договір факторингу. При цьому належних та допустимих доказів переуступки права вимоги по кредитному договору №3496360 від 28.02.2023, зокрема, доказу перерахування грошових коштів в розмірі 1170331,26 грн, що безпосередньо передбачено в п.6.2.3. та п.7.1. договором відступлення прав вимоги №26102023 від 26.10.2023 (а.с.38-39), а також копію Реєстру прав вимоги, представником позивача суду не надано. Однієї лише копії договору відступлення прав вимоги №26102023 від 26.10.2023 недостатньо для підтвердження факту переходу до ТОВ "ФК "ПРОФІТ" права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023.
Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність набуття ТОВ "ФК "ПРОФІТ" права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023 матеріали справи не містять.
Таким чином, за відсутності належних доказів переходу від ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" до ТОВ "ФК "ПРОФІТ" права вимоги до відповідача за кредитним договором№3496360 від 28.02.2023 неможливо встановити чи у ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" виникло таке право та чи на момент укладення договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 ТОВ "ФК "ПРОФІТ" могло передавати таке право грошової вимоги до ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ".
Суд зауважує, що сама лише копія витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 (а.с.44) не засвідчує перехід права вимоги за кредитним договором №3496360 від 28.02.2023  від ТОВ "ФК "ПРОФІТ"  до ТОВ " ФК "СІТІ КОЛЕКТ".
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що представником позивача частково доведено правомірність заявлених вимог, однак не доведено факт набуття права позивачем права грошової вимоги до відповідача.
При цьому, суд бере до уваги й те, що представник позивача на виконання статей 12, 13 ЦПК не вважав необхідним у відповідний процесуальний спосіб довести обставини, які мають значення для справи і на які він послався як на підставу своїх вимог, безпосередньо у суді, обмежившись матеріалами, доданими до позовної заяви, та клопотаннями про розгляд справи за його відсутністю. 
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.5 ст.18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", ст.207, 512, 514, 516, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 1048-1050,1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. 
Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя: