ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/124/18 | Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/942/26 | Доповідач - Гірський Б.О.
Категорія - |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Гірського Б.О.
суддів - Костіва О.З., Хоми М.В.
за участю секретаря - Ліщак І.С.,
представника заявника - адвоката Вальчук М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 602/124/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Вальчук Мирослава Миколаївна на ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року (постановлена суддею Ковтуновичем О.В., повне судове рішення складено 02 червня 2026 року) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року.
В обґрунтування заяви зазначає, що судовим наказом від 23.02.2018 року, який виданий Лановецьким районним судом Тернопільської області стягнуто з нього — ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року його заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволено.
Вищезазначений судовий наказ скасовано в частині стягнення аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмовлено у видачі судового наказу в цій частині, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Проте, під час виконання ухвали від 10 грудня 2018 року виникли труднощі щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання другої неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , яка зазначена в судовому наказі від 23.02.2018 року, який виданий Лановецьким районним судом Тернопільської області, оскільки вищезазначеною ухвалою скасовано судовий наказ у частині стягнення аліментів на ОСОБА_5 , однак не визначено розмір аліментів на другу дитину, зазначену в цьому ж судовому наказі. У зв`язку з цим державним виконавцем відмовлено у проведенні перерахунку заборгованості, що й стало підставою для звернення із заявою про роз`яснення судового рішення.
На підставі вищенаведеного просив суд роз?яснити зміст резолютивної частини рішення суду, виклавши його у більш ясній і зрозумілій формі, а саме: дати чітке роз?яснення щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, вказати в якому розмірі повинні стягуватися аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після скасування судового наказу у частині стягнення аліментів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що її зміст є чітким і зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного трактування, викладений відповідно до статей, передбачених ЦПК України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити заяву про роз`яснення рішення суду. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права.
У липні 2026 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін.
Вказує, що суд прийняв правомірне рішення, з урахуванням норм права, оскільки зміст ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року є чітким, зрозумілим та не допускає подвійного трактування.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. підтримала вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі.
Фактичні обставини справи.
Судовим наказом від 23.02.2018 року в справі №602/124/18 (провадження №2-н/602/4/2018), який виданий Лановецьким районним судом Тернопільської області стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 23.02.2018 року за нововиявленими обставинами задоволено.
Вищезазначений судовий наказ скасовано в частині стягнення аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмовлено у видачі судового наказу в цій частині, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягнення з другої дитини, яка зазначена в цьому судовому наказі судом не вирішено при постановленні даної ухвали.
Позиція апеляційного суду.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з положеннями ст.ст. 183, 188 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей матеріально, до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Враховуючи вищезазначене, чинне законодавство наділяє правом на стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дитина.
Відповідно до частини першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Як зазначено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. 
За змістом вказаних роз`яснень та вимог статті 271 ЦПК України, підлягає роз`ясненню судове рішення, яким вирішено спір по суті, тобто воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників судового провадження. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення судом. Крім того, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Тобто, роз`ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз`яснення судового рішення.
Таким чином, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, якщо вона є незрозумілою і допускає варіанти її тлумачення.
Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Так, ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий наказ від 23.02.2018 року у справі № 602/124/18 в частині стягнення аліментів на одну дитину із двох, які зазначені в цьому судовому наказі, а саме на утримання дитини — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо стягнення аліментів на іншу неповнолітню дитину, яка зазначена в наказі від 23.02.2018 року, а саме на утримання — ОСОБА_6 він залишився чинним.
Питання щодо зміни розміру частки, відповідно до вимог Закону, за якими може бути видано судовий наказ, у зв`язку з його частковим скасуванням за нововиявленими обставинами, судом першої інстанції не вирішено.
Проте, постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції не врахував наступне.
Зі змісту статті 161 ЦПК України вбачається, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. 
Оскільки, видаючи 23.02.2018 року судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) суд першої інстанції дотримався вимог Закону, за якими міг бути виданий судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, однак при його перегляді, у зв`язку з нововиявленими обставинами вимог Закону, яким повинен відповідати судовий наказ не врахував, тому таке судове рішення підлягає роз`ясненню і приведенню його змісту відповідно до вимог Закону, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог розділу ІІ (наказне провадження) ЦПК України, ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне роз`яснити порядок виконання судового наказу від 23.02.2018 року, який виданий Лановецьким районним судом Тернопільської області, а саме те, що у зв`язку з постановленням Шумським районним судом ухвали від 10.12.2018 року про перегляд цього судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, відповідно до вищезазначених вимог закону, підлягають стягненню аліменти з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. 
Керуючись ст.ст. 161, 367, 368, 374, 376, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, ст. 183 СК України суд апеляційної інстанції, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року — скасувати.
Ухвалити нове судове рішенням, яким заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення — задовольнити.
Роз`яснити, що стягненню за судовим наказом від 23.02.2018 року в справі №602/124/18 (провадження №2-н/602/4/2018), який виданий Лановецьким районним судом Тернопільської області після постановлення Шумським районним судом Тернопільської області ухвали від 10.12.2018 року про перегляд цього судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, підлягають аліменти з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає. 
Повна постанова складена 11 вересня 2026 року.

Головуючий       Гірський Б.О.

Судді:        Костів О.З.

Хома М.В.