Справа № 127/7146/26
Провадження № 2/127/2058/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2026   м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі головуючого судді Антонюка В. В., 
за участі: секретаря судового засідання Карпенка А. В.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідачки ОСОБА_2 ,
представника відповідачки - адвоката Суркової І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.09.1992 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, актовий запис № 2199.
За час спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей немає.
Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на протязі останнього року стосунки між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний час їх сім`я розпалася. Відповідачка нехтує інтересами сім`ї, сімейними цінностями, з її ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, що тяжким чином впливали на психічний стан позивача та кожен раз спричиняли йому душевні страждання. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали у їх родини, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільно сторони не проживають близько року. Відновити сімейні стосунки, на думку позивача, неможливо і недоцільно. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення ( виклику) осіб.
22.04.2026 року відповідачкою подано заяву про надання сторонам строку на примирення.
Ухвалою суду від 23.04.2026 року справу переведено з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового засідання.
Ухвалою суду від 11.05.2026 року по вказаній цивільній справі надано сторонам строк на примирення та зупинено провадження у справі до 11.06.2026 року
Ухвалою суду від 11.06.2026 року поновлено провадження по справі.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовільнити. Понесені судові витрати просив залишити за ним.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Суркова І. О., заперечили щодо задоволення позовних вимог, суду пояснили, що відповідачка бажає зберегти сім`ю та не надає згоди на розірвання шлюбу.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Судом достовірно встановлено, що 26.09.1992 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, актовий запис № 2199.
За час спільного проживання у сторін народилися двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.
Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду (ВС/КЦС, № 761/33261/16-ц, 26.11.18).
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування до збереження шлюбних відносин не допускається.
Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).
Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та за клопотанням позивача, понесені судові витрати підлягають залишенню за ним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 113, 115 СК України, ст. ст. 2, 7, 12, 89, 141, 209, 247, 244, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.09.1992 року у ЗАГС м. Вінниці, актовий запис № 2199.
Понесені судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 13.07.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: