ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/808/26 Справа № 202/10866/24 | | Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Петешенкової М.Ю., Свистунової О.В.
при секретарі – Пікос А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", ОСОБА_5 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що 03 липня 2023 року в м. Дніпрі, по вул. Гаванській в районі заїзду до С/К «Комунальник», водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території на вул. Гаванську не надав перевагу в русі автомобілю «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою Самарського районного суду м. Дніпра від 20 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дата реєстрації 03 лютого 2023 року, власником легкового автомобіля «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 . З метою визначення розміру збитку, завданого автомобілю «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було укладено договір з ФОП ОСОБА_6 на проведення незалежної експертної оцінки КТЗ у вказаному вище ДТП. Згідно з висновком експерта № 11/08/23 розміру збитку, завданого легковому автомобілю «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 293 298,54 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», за полісом внутрішнього страхування № 210049200. У зв`язку з чим, позивачем було подано письмову заяву до АТ «СГ «ТАС» про виплату страхового відшкодування. 21 листопада 2023 року АТ «СГ «ТАС» проведено виплату страхового відшкодування в сумі 157 450,00 грн, які перераховано на розрахунковий рахунок позивача. Таким чином позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування в сумі 135 848,54 грн: 293 298,54 грн (вартість матеріального збитку) – 157 450,00 грн (виплата страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» за полісом № 210049200). 
Рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 11 липня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 23047,08 грн, витрати на проведення незалежної експертної оцінки в сумі 4500,00 грн, моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн, а також судовий збір в сумі 255,00 грн. 
Рішення суду мотивовано наявністю правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на те, що позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 23 047,08 грн з урахуванням суми 157 450,00 грн, уже відшкодованої позивачу страховою компанією АТ «СГ «ТАС». 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Судом першої інстанції не враховано, що дослідження фахівця щодо можливої вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 36509 ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» від 23 жовтня 2023 року не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України. 
У додаткових поясненнях, поданих до апеляційного суду, представник скаржника — ОСОБА_2 просить у разі відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі задовольнити її частково: змінити рішення суду, збільшивши стягнуту з відповідача на користь позивача суму відшкодування майнової шкоди з 23 047,08 грн до 39 269,25 грн, скасувати рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення таких витрат у сумі 38 000,00 грн, а судові витрати за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій розподілити відповідно до частин 3, 13 статті 141 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_7 не погоджується з позицією позивача, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а доводи скаржника — безпідставними й такими, що не спростовують висновків суду. Зазначає, що аргументи скарги зводяться лише до переоцінки доказів та незгоди із застосуванням норм права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник відповідача наголошує, що суд першої інстанції правильно застосував методику розрахунку збитків при «тотальному знищенні» автомобіля, не допустивши подвійного стягнення коштів на користь позивача. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав. 

Фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 липня 2023 року по вул. Гаванській в районі заїзду до С/К «Комунальник» в м. Дніпрі водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території на вул. Гаванську не надав перевагу в русі автомобілю «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпра від 20 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн.(а.с. 57 Т.1)
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дата реєстрації 03 лютого 2023 року, власником легкового автомобіля «BMV X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .
З метою визначення розміру збитку, завданого автомобілю «BMV X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було укладено договір з ФОП ОСОБА_6 на проведення незалежної експертної оцінки КТЗ у вищевказаному ДТП.
Згідно з висновком експерта № 11/08/23 розміру збитку, завданого транспортному засобу - легковому автомобілю «BMV X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 293 298,54 грн.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом внутрішнього страхування № 210049200, у зв`язку з чим позивач подав письмову заяву до АТ «СГ «ТАС» про виплату страхового відшкодування.
21 листопада 2023 року АТ «СГ «ТАС» проведено виплату страхового відшкодування в сумі 157 450,00 грн, які перераховано на розрахунковий рахунок позивача (а.с. 46 Т.1).
Відповідно до договору № 11/08/23 в рахунок проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 11 березня 2023 року було сплачено 4 500 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 47 Т.).
Згідно зі звітом № 11/08/23 від 11 травня 2023 року, виконаного ФОП ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначено як 1 060330,93 грн, що перевищує вартість зазначеного транспортного засобу до ДТП – 293 298,54 грн. Вказане свідчить про те, що ремонт вказаного транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому повинна бути визначена вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7 Т.1).
Відповідно до листа від 02 квітня 2025 року за вих. № 762 ПАТ «Страхова група «ТАС» було повідомлено про те, що вартість автомобіля BMW НОМЕР_2 до ДТП зазначено у Звіті № 11/08/23 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля ФОП ОСОБА_6 Вартість автомобіля BMW НОМЕР_2 у пошкодженому стані згідно з дослідженням фахівця щодо можливої вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 36509 ТОВ «ЕК «Фаворит-Ассистанс» від 23 жовтня 2023 року, виконаного на замовлення АТ «СГ «ТАС», становить 96 579,29 грн. (а.с. 195 Т.1)
У листі від 03 квітня 2025 року Регіональним СЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях було повідомлено про те, що автомобіль BMW НОМЕР_2 було перереєстровано 19 вересня 2023 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_8 (а.с.200 Т.1).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Керуючись положеннями ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», беручи до уваги Звіт № 11/08/23 оцінювача ОСОБА_6 та Дослідження фахівця ТОВ «ЕК «Фаворит-Ассистанс» № 36509 від 23 жовтня 2023 року, суд визначив, що ця різниця становить 23 047,08 грн (з урахуванням уже виплаченої страховою компанією АТ «СГ «ТАС» суми 157 450,00 грн).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 22 ЦК України  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на день ДТП) визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Врахувавши вищевикладені обставини справи, а також Звіт № 11/08/23 оцінювача ОСОБА_6 та Дослідження фахівця ТОВ «ЕК «Фаворит-Ассистанс» № 36509 від 23 жовтня 2023 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що залишок майнової шкоди до стягнення становить 23 047,08 грн. (з урахуванням уже виплаченої страховою компанією АТ «СГ «ТАС» суми відшкодування в розмірі 157 450,00 грн).
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно зменшив суму відшкодування шкоди, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, після сплати страхових платежів, позивач продав свій автомобіль, а сума, яка була визначена судом є правильною та підстав для її зміну суд апеляційної інстанції не вбачає.
Доводи позивача в апеляційній скарзі про те що судом неправильно визначено суму відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, сума такого відшкодування є виваженою, вона повністю відповідає принципам розумності та справедливості. 
Інші доводи апелянта, що приведені в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм закону на свою користь.
Отже, з урахуванням вищезазначеного та на підставі належним чином оцінених доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а тому при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
З урахуванням висновків апеляційного суду про залишення без змін судового рішення, підстави для розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції відсутні, а сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

У Х В А Л И Л А : 

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 — ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 04 серпня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 07 серпня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді М.Ю. Петешенкова 

О.В. Свистунова