760/17870/26

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., присяжних: Кузнєцової М.Є., Моторного В.М.,
за участю: секретаря Губар Ю.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою,-
ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 року заявник звернулась до суду із вищезазначеною заявою, у якій просила оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим в районі промислової зони міста Бахмут Донецької області, під час виконання бойового завдання в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби по захисту Батьківщини, датою смерті вважати день набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування зазначає, що у перший день повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_3 записався до лав ЗСУ, наказом командира вч НОМЕР_1 від 23 серпня 2022 року солдата ОСОБА_3 вважати таким, що з 23 серпня 2022 року прийняв посаду та приступив до службових обов`язків за посадою стрільця. У березні 2023 року заявник як дружина отримала сповіщення, що чоловік зник безвісти 29 березня 2023 року під час виконання бойового завдання по захисту території України в районі населеного пункту Бахмут, Донецької області. Необхідність оголошення чоловіка заявника померлим пов`язана з реалізацією прав на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2026 року відкрито окреме провадження у справі.
13.07.2026 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення, у яких представник заінтересованої особи МОУ зазначає, що воєнні дії, у розумінні ч.2 ст.46 ЦК України, на території, де зник безвісти чоловік заявника, не завершились, в силу чого у суду відсутні підстави для оголошення ОСОБА_3 померлим.
У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила задовольнити.
Інші учасники у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102- IX, на всій території держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.
Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 липня 2022 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 05 липня 2022 року зареєстрували шлюб.
Згідно з копією витягу з наказу командира вч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 серпня 2022 року №7, з 23 серпня 2022 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення солдата ОСОБА_3 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 18 серпня 2022 року №84-РС стрільцем ІНФОРМАЦІЯ_4, ВОС НОМЕР_5, який прибув із військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , вважати таким, що з 23 серпня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою за 4 тарифним розрядом з посадовим окладом 2730 грн на місяць, шпк «солдат».
03.04.2023 ОСОБА_2 направлено сповіщення сім`ї №2222 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 29 березня 2023 року під час виконання бойового завдання по захисту території України в районі населеного пункту Бахмут, Донецької області.
Відповідно до копії наказу командира вч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02 квітня 2023 року №33 «Про результати службового розслідування», вважати стрільця ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зниклим безвісти в районі промислової зони міста Бахмут, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини.
Відповідно до копії акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця вч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , затвердженого командиром вч НОМЕР_1 , відповідно до рапорту командира ІНФОРМАЦІЯ_6 вч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 13 год 20 хв під час стрілецького бою внаслідок вогню противника на позиції «ІНФОРМАЦІЯ_7» (ІНФОРМАЦІЯ_8) зазнав смертельного поранення та зник безвісти солдат ОСОБА_3 , з ним був втрачений візуальний контакт. Про подальшу долю та місце знаходження солдат ОСОБА_3 капітану ОСОБА_4 невідомо.
Згідно з копією листа Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України від 04 червня 2025 року №35499/30-2025, в розпорядженні Уповноваженого наявна інформація про факт зникнення безвісти за особливих обмастив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте станом на сьогодні інформація про його фактичне місцезнаходження, перебування в полоні або загибель відсутня.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2025 року в справі №465/3147/22 (провадження №61-1296св24)).
Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі №490/342/17 (провадження №61-7683св18)).
Велика палата Верховного Суду вказувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 (пункти 81 - 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від грудня 2024 року у справі №755/11021/22 (провадження №14-94цс24)).
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, з якого вбачається, що бойові дії у населеному пункті Бахмут завершені 12 грудня 2023 року, а з ІНФОРМАЦІЯ_9 місто Бахмут є тимчасово окупованими.
Відтак, шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, у даній справі має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_3 (населений пункт Бахмут Донецької області), тобто у даному випадку з ІНФОРМАЦІЯ_9, а отже на момент звернення заявника до суду - вказаний строк сплив.
У ст.306 ЦПК України, зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.
Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо підтверджується той факт, що внаслідок виконання бойового завдання загинув солдат ОСОБА_3 , відтак заява підлягає задоволенню.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 76-81, 263-265, 293, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим в районі промислової зони міста Бахмут, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини.
Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати дату набрання рішенням законної сили.
Рішення суду після набрання ним чинності направити в Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) для реєстрації факту смерті та Київському державному нотаріальному архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вікторія КИЦЮК

Присяжні Марина КУЗНЄЦОВА

Володимир МОТОРНИЙ